139 



Bevaegelse, tilsyneladencle er Tyngdens Virkning tilintet- 

 gjort, men ogsaa kun tilsyneladende, thi ingen Virksom- 

 hed i Naturcn kan forsvinde, om den end kan spredes 

 og oinformes saaledes, at det er vanskeligt at forfolge 

 den. I det foreliggende Tilfaelde sammentrykkes det 

 understottende Legeme, dets Form forandres mere eller 

 inindre; men denne Formforandring skeer ikke uden 

 Modstand, og ophwer Trykket, vil det sammentrykkede 

 Legeme udvide sig med en Kraft, der svarer til den, 

 hvormed det var sammentrykket. 



Er et Legeme ikke understottet, maa det falde tilJor- 

 den, naar det paavirkes af Tyngden. Faldet skeer saa hurtig, 

 at det ikke er muligt at forfolge det faldende Legeme 

 saa noiagtig med Oiet, at man af en saadan lagttagelse 

 kan slutte sig til Bevaegelsens Natur, navnlig om Hastig- 

 heden er den samme under hele Faldet, eller om den foran- 

 drer sig. Imidlertid er man ved en theoretisk Betragt- 

 ning istand til at slutte sig til Faldbevaegelsens Natur, idet 

 man gaaer ud fra den af sig selv indlysende Forudsaetning, 

 at Tyngden uafbrudt tiltraekker det faldende Legeme 

 under hele Faldet. Trcnke vi os en Kugle liggende 

 paa en glat Flade, hen ad hvilken den med Lethed vil 

 kunne trille, saa vil den, naar den faaer et Stod, fare 

 hen ad Fladen med en vis Hastighed ; bibringes der den 

 nu et nyt St0d, efter at den har lebet et Sekund, vil dens 

 Hastighed aabenbart forages, og gjentages dette, vil den 

 med stedse voxende Hastighed fare hen ad Fladen. 

 Ved Faldet have vi et ganske lignende Forhold ; Tyngden 

 virker uafbrudt paa det faldende Legeme og for0ger 

 bestandig dets Hastighed, idet den i hvert Sekund laegger 

 lige meget til den; Legemet vil som en Folge 

 heraf i hvert folgende Sekund gjennemlobe et 



