186 



han kom til den faste Overbevisning: del kan ikke vasre 

 anderledes. 



Kort for sin D0d optraadte han i Aarct 1543 rued 

 sit Vaerk: de revolutionibns orbium coelestium (omHimmel- 

 legemernes Bevaegelser) , Frugten af sexogtredivc Aars 

 Granskninger. At tilintetgjore det gamle Systems Magt 

 oversteg den Enkeltes Kraefter ; men rystet blev det i sin 

 Grundvold. Med Laeren om Jordens Bevasgelse vaktes 

 Videnskaben til nyt Liv, thi den ene Sandhed frem- 

 mer den anden. Saasnart Menneskeaanden var vakt 

 af sin Uvirksomhed og, navnlig ansporet af den store 

 Baco af Verulam , havde indslaaet en ny Forskningens 

 Vei, fulgte den ene Opdagelse efter den anden, og Vi- 

 denskaben antager fra dctte Oieblik af en glaedeligere 

 Characteer. Ved Galileis Opdagclser fik det coperni- 

 canske System sin forste praktiske Bekraeftelse; det stil- 

 ledes derved i et klarere Lys og blev offenligt foredraget 

 af ham. Kirken, der satte sig selv som den sidste Instans 

 i alle stridige Sporgsmaal , troede sig herved udsat for 

 Fare og fordomte Systemet offenligt. Men Videnskaben 

 var alt voxet ud af Kirkens Ledebaand; Gjenstand for 

 dens Forkning var ikke mere , hvad der var Kirken 

 behageligt , men Sandheden alene. Skjondt Galilei 

 maatte afsvaerge sine vrange Laerdomme , kunde Kirken 

 dog ikke forhindre lians Ord: ,,E pur si muove" (den 

 bevaegor sig dog), ligesaalidt som Jordcn vedExcommunica- 

 tionen lod sig afholde fra at beva?ge sig. 



Ved Galilei og Kepler blev Jordens Bevaegelsc luevet 

 over enhver Tvivl og Copernicus's System renset for dets 

 Feil. Saaledes luttret foreligger det nu som Sandheden; 

 det har fort til yderligere, store Opdagelser, som alle 

 have bekraeftet det ved nve Grunde. 



