187 



Videnskaben savner ikkc directe Beviser for Jordens 

 Omdreining. Et saadant er alt for laenge siden givct af 

 Hadley i bans Forklaring af Passatvindene , der endnu 

 den Dag idag, efter 120 A are ForLwb, anerkjendes som 

 rigtig. Dove, som almindeliggjorde Hadleys Tbeori og 

 overfortc den paa samtlige Strnmninger i Atmosphaeren, 

 npstillede sin Lov om Vindenes Dreining sora et afgjur- 

 rende empirisk Beviis for Jordens Bevaegelse om sin Axe. 



Vi ville begrunde det forste Punkt noget naermere. 

 Atmosphaeren , som omgiver vor Jordklode , kunne vi 

 kalde et Lufthav, der er i bestandig Bevaegelse. Denne 

 bevirkes ved de Temperaturforskjeller, som finde Sted i 

 Atmosphaeren, idet den varmere, lettere Luft stiger opad, 

 medens den kolde Luft stremmer efter den nedenfra. 

 Om denne Paastands Rigtighed kan man overbevise gig 

 ved et simpelt Experiment. Holder man nemlig i et 

 opvarmet Vaerelse , der gaaer ud til et koldt Rum , et 

 braendende Lys oppe ved Sprfekken af den lidet aabnede 

 D0r, saa vil man finde, at Flammen drives udad, hvilket 

 beviser, at den vanne Luft stremmer ud mod det kolde 

 Rum; forer man nu Lyset ned langs Derspraekken, saa 

 haevcr Flammen pig mere og mere iveiret , indtil der 

 endelig midtveis ikke mere finder nogen Indvirkning paa 

 den Sted, men laengere nede indtrajder en saadan igjen, 

 og nu boies Flammen indad, hvoraf man kan erkjende, 

 at den kolde Luft udenfor, der fortraenges af den foroven 

 udstrommede varme, derved bliver nodt til at stnmune 

 ind i det varme Vaerelse. 



Forholdet er det samme under ^Equator; vi traefte 

 her en ovre , mod Polerne nedglidende Str0m , og en 

 nedre, som kommer fra Polerne. Under Troperae skulde 

 folgelig Vinden bestandigt blaese fra Nord til Syd paa 



