193 



Derme iagttog i Aaret 1672, at bans fra Pans til Ca- 

 jennc 5 Nord for ^Eqvator mcdbragtc Uhre 

 daglig tabte henimod 2 1 /a Minut og f0rst igjen fik deres 

 rrtte Gang, da ban havde gjort Pendulen 4 , 5 Linie kor- 

 tere. Efter sin Hjemkomst til Paris maatte ban atter 

 forhenge Pendulen, thi her gik Uhret daglig c. 2 1 / Mi- 

 nut for hurtigt. Senere lagttagelser have fuldkomment 

 bekraeftet dette og bevist Rigtigheden af Picards For- 

 modning, at Legemerne maatte falde med en ringere 

 Kraft under ^Equator, hvis Jorden virkelig dreiede sig 

 om sin Axe, bvorfor ogsaa Sekundpendulen der gjorde 

 faerre Svingninger. Denne lagttagelse gav baade et ty- 

 deligt Beviis for Jordens Oradreining om sin Axe, og 

 forte tillige til en yderligere Bekrjeftelse af den lige- 

 ledes af Picard udtalte Formodning, at Jordens Skik- 

 kelse afveg noget fra Kugleformen. Til den samme An- 

 skuelse var Huygens kommen ved Betragtning af Lovene 

 for Centrifugalkraften. Han kom til den Erkjendelse, 

 at Svingkraften maatte, som Fwlge af Jordens Omdrei- 

 ning, fjerne de flydende Dele af Jorden laengere bort fra 

 dens Midtpunkt under ^Equator end ved Polerne ; 

 der maatte der altsaa va^re en Ophoining, her en Flad- 

 trykning, thi ellers vilde de store Have rundtom -^Equa- 

 tor oversv0mme det faste Land. Jorden maatte altsaa 

 blivo fladtrykt ved Polerne, og, som Folge deraf, dens 

 Diameter under ^Equator vaere storre end Axens Laengde 

 fra Pol til Pol. Et saadant Legeme kalder man en 

 Sphteroide. Disse theoretiske Slutninger ledede ham til 

 at anstillc et simpelt Forseg, der gav det samme Re- 

 sultat, hvortil ban alt tidligere var kommen; ban stak 

 nemlig en blod Leerkugle paa en Axe og dreiede den 

 hurtigt omkring, hvorvcd den fulkomment antog den nys- 



13 



