202 







tcns end hines spaedc og hjelpolose JEg, cler efterstraj- 

 bes af saa mangfoldige T)yr, og som ogsaa paa andre 

 Maader let forulykkes, inden de kommc til Udvikling, 

 ja tildeels vel ikke engang blive befrngtede alle. 



P add erne (Fmer, Tudser og Salamandre) pleic 

 ligesom Fiskene blot at skille sig vcd deres 7Eg og lade 

 dem befmgte; i det Hoieste befasste de dem til Vand- 

 planternes Blade oiler toire de lange /Eggesnore ved at 

 slynge dem om Plantestenglerne. Enkelte fode dog Ic- 

 vende linger 3 ), og der cr dem, som maae underkaste 

 sig personlige Besva3rligheder for at hj&lpe deres Yngel 

 ud over de forste besvaerlige Skridt paa Livets Yei. Som 

 bekjendt pleier Froernes og Tudsernes yEglaegning at 

 skee i Vandet, hvorved Hannen gjor Tjeneste som F0d- 

 selshjelper ved med sine Bagbeen at hale yEggemassen 

 ud, medens lian holder Hunnen omsluttet om Halsen 

 eller Lasnden med sine Arme. En i Mellern- og Syd- 

 Europa levende Fro 4 ) laegger derimod sine 2Eg paa 

 Land, men Hannen svober dem strax om sine Bagbeen 

 og begiver sig med dem til sine Smuthiiller; den Slim- 

 masse, der som sgedvanlig omgiver vl H ]ggene, storkner 

 ligesom til en Perlesnor, hvor hver Perle cr en horn- 

 agtig Kapsel, der indeholder et -/Eg, hvori Fosteret 

 gjcnnemgaaer sin forste Udvikling; men naar den Tkl 

 kommer, da Frolarverne skulle ud af ^Kggene og i 

 Overeensstemmelse med deres forelobige fiskeagtige Byg- 

 ning tilbringe en Gjennemgangs- og Uddannelsesperiode 

 i Vandet, maa ha-n spadsere med dem til en eller anden 

 Pyt for at saette dem af der. Forst da er han fri for sine 



3 ) f. Ex. Landsalamandrene, Ormpadderne og Proteus anguinus. 



4 ) Alytcs obstetricans. 



