162 



dom; i Begyndelsen ere de langsomme og rcngstelige, 

 men snart blive de trygge og begjrcrlige efter Fwlen. 

 Saaledes bliver Jaegeren ved at lokke dem laengere 

 ind i Kanalen, der stedse bliver . smevrere , indtil han 

 omsider pludselig viser sig bagved dem; ved dette Syn 

 blive de vilde ^Ender betagnc af en saaclan Angst, at 

 de ikke s0ge tilbage til So en men fare lige ind i Rusen. 

 Paa denne Maade kaii man i eet Aar fange 15000 JEn- 

 der; det er naturligviis om Efteraaret, at den stwste 

 Masse ^Ender fanges. Den And, som isa3r fanges, er 

 Krikanden, men desuden fanges ogsaa Skeeanden sjeldnere 

 Taffelanden og Graaanden. 



Det er ikke alene Listerland, der erplaget afFlyve- 

 sand, men ogsaa den sydlige Deel af Sylt bar allerede 

 i flere Aarhundreder vaeret daskket deraf. Den Deel, 

 som imidlertid har taget storste Skade af Sandfiugten 

 i det sidste Aarhundrede, er Mid ten af0en. 0delaeggel- 

 sen fremmes i denne Egn derved, at H a v s t via in m e n gaaer 

 lige ind til Landet, hvilket har tilfolge, at, naar Bwlgerne 

 under Floden i uroligt Veir stige op til Klitterne, under- 

 graves disse og styrte sammen. Saaledes nedriver S0en 

 om Vinteren den yd re Klitraskke, det lose Sand fores 

 ind i Landet og danner nye Klitter, medens Havet bort- 

 skja3rer Kystranden, og forbereder til nasste Storm en 

 lignende Odelaeggelse ; paa denne Maade flyttes Klitterne 

 stedse mod 0st, og Havet skjasrer med hvert Aar dybere 

 ind i Landet 1T ), saaat, hvor for bundrede Aar siden laac 



1<J ) Sterrelscn af det Land , som Havet i Gjennemsnit aarlig bort- 

 skjaeror, angives at vaere 12 Fod, efter Andre 8; denh0ieste An- 

 givelse er 24 Fod. Hvor ubestemte saadanne Angivelser ere, 

 kan sees deraf, at Storinfloden den 4dc Februar 1825 paa nogle 



