215 



og Teister. Mere besynderligt kunde det synes, at 

 Maagerne ikke lade deres linger surge for sig selv, da 

 disse dog i Reglen ere udklaekkede paa Jorden taat ved 

 Vnndet og derfor ogsaa strax kunne lobe om; men vi 

 maac betaenke, at derfor kunne de ikke skaffe sig deres 

 Fmdc paa en med deres Maagenatur steniinende Maade, 

 nemlig som Rovdyr eller ved at skyde ned efter den i 

 Vandet fra Luften af. Det kunne de naturligviis ikke, 

 inden de have faaet Svingfjer, og saalasnge maae de for- 

 sorges af Foraeldrene. 



Naar vi til sidst ville udvide vor Undersogelse til Patte- 

 d y r e n e , er det navnlig for at see, om ikke lignende For- 

 skjelligheder som de nys naevnte hos Fuglene, ogsaa skulde 

 gj0re sig gjaJdende hos dem trods den indbyrdes Lighed, 

 som der er i den for dem alle faalleds Opfostringsmaade 

 ved Mselk, der afsondres af Maelkekjertlerne i Moderens 

 Patter eller Yver. For at overbevise os om, at der gives 

 Forskjellighedcr i de nyfudte Pattedyrs Uddannelse og 

 derfor ogsaa i den Pleie, som de udkra3ve, behove vi blot at 

 sainmenligne en nyfodt Hundehvalp eller Kattekilling 

 med et nyfedt F01 eller Kalv. Hine ere blinde, saa godt 

 som nogne og blive ferst nogle Uger efter F0dselen i 

 Stand til at folge Moderen; disse forswge stmx at stette 

 paa Benene og kunne faae Dage efter F0dselen gaae 

 med Moderen, hvorhen det skal vajre. Som de farste 

 forholde sig de andre Rovdyr, Muldvarpen, Spidsmusene, 

 Pindsvinet, Mus og Rotter o. s. v., kort sagt de fleste 

 Pattcdyr med Poter og K10er; som de sidste de #vrige 

 Pattedyr med Hove. Det er ikke vanskeligt at paavise en 

 Samstemningmellem denne Forskjellighed og Modssetningen 

 i de naevnte Dyi-s hele Liv og Faerd. Hovdyrene faerdes, 

 i det mindste i deres oprindelige, vilde Tilstand, meest paa 



