Om Saltsaer. 



(Af Cand. mag., Adjunkt Ed. IZrslev.) 



Det er en bekjendt Sag, at der paa forskjellige Steder 

 af Jorden findes Indsoer, hvis Vand er salt. Alle kjende 

 jo det caspiske Hav, det dode Hav og den store Saltso 

 i Nordamerika , der i den nyere Tid bar faaet en saa 

 sorgelig Berommelse, fordi Mormonerne henlasgge deres 

 jordiske Paradiis til dens Bredder. Disse Saltsoer staae 

 imidlertid for den almindelige Bevidsthed som noget hoist 

 Sj el dent og hoist Forunderligt, til hvis Forklaring 

 man benytter sig af Theorier, der ere endnu forunder- 

 ligere end de Kjendsgjerninger, som de skulle oplyse, 

 og det, uagtet Saltsoer ere rneget alrnindelige og uagtet 

 deres Fremkomst er saare simpel at forklare. 



Det ligger saa naer, at man ved en Undersogelse 

 over Saltsoer begynder med nogle Betragtninger over 

 den storste af alle Saltsoer, Ha vet nemlig. Vi vide 

 Alle, at Havet indeholder en Deel forskjellige Sake, 

 iblandt hvilke Kogsaltet, eller som det i Videnskaben 

 kaldes, Chi or natrium, er det vigtigste. Disse Salte 

 bevirke, at Havvandet har en hryist ubehagelig, deels 

 saltagtig og deels bitter Smag, og de ere derfor Skyld i, at 

 Sofolk nodes til, med megen Besv-ccr at fore et tilstnek- 

 keligt Forraad af Ferskvand rned sig paa Reiser. Uagtet 



