315 



etcrcdc en underjordisk Forbindelse imellcm det 

 caspiske Hav og Verdenshavet , at et stort Kor forte 

 Vandet fra Verdenshavet ind i det caspiske Hav og om- 

 vendt fra det caspiske Hav ud i Verdenshavet ; men 

 dette kun naturligviis ikke vaere Tilfaeldet , naar Hoiden 

 af disse to Have er forskjellig. Forholdet maa i saa 

 Tilliclde va3re som med to Kar, hvis Vand staaer i For- 

 bindelsc ved et Kor: Vandet maa staac lige heit i dem 

 begge. 



De Salte, som det caspiske Hav indeholder, ere 

 ikke ganske de samme som i Verdenshavet, og heri 

 have vi, om det behoves, endnu et Beviis imod den 

 underjordiske Forbindelse. Hovedbestanddelen af det 

 caspiske Havs Vand er nemlig ikke Kogsalt, men et 

 andet Salt, der benaevnes svovlsuur Magnesia; Msengden 

 af Saltene er ogsaa storre end i Verdenshavet og udgjor 

 omtrent 6 pro Cent. 



Denne Saltrnaengde er dog meget ubetydelig i Sam- 

 menligning med det Forhold, hvori Saltet optraeder i en 

 af de Indsoer, der here til det aralo-caspiske S^system. 

 Denne So, der af Russerne kaldes Eltonsoen, be- 

 daikker nogle Q Mile imellem det caspiske Hav og 

 Wolga og indeholder Kogsalt i saa stor Afaengde , at 

 Dyr og Planter ikke kunne synke deri. Eltonsoens 

 Vand indeholder ikke inindre end 32 pro Cent Salte 

 eller med andre Ord 1 / deraf er Salt. Man kan ogsaa 

 let ved Synet overbevise sig om Tilvrcrelsen af denne 

 Mii'iigde Salt i Eltons<jens Vand; thi det saetter sig som 

 en tynd Hinde paa Overfladen, og det er denne Hinde. 

 der, naar Solstraalerne falde derpaa og bringe den til at 

 skinne med Regnbuens Farver, hos Kalmukkerne have 

 skaffet Soen Navnet Alt an nur, ^ den gyldne So", 



