262 



stanclsct, da Tilslikningen i Keglen var umuliggjort; dette 

 maatte bevirke, at de Marskegne (t. Ex. Dele af Nordstrand), 

 der hvilede paa Torv, maatte komme i en farlig Stilling ; 

 thi naar Vandet blev trykket ud af Torven, sank Mar- 

 sken; saalaenge den daglige Flod gik over Landet, 

 kundc Skaden let udbedres, idet Tilslikningen snart 

 gjengav Landet sin gamle Heide. Endnu af storre 

 Vigtighed er det atlaegge maerke til den Indflydelse, sorn 

 Stormfloderne fik over Landet. Det var saalangt fra, 

 at Digerne kunde beskytte Landet mod dem, at det var 

 forst Digerne, der bevirkede, at Stormfloderne anrettede 

 0dela3ggelser, der kunne maale sig nied dem, derbevir- 

 kes af Vulkaner og Jordskjselv, Thi inedens Vandet 

 efter Stormen snart lob bort fra den uinddigede 

 Marsk, var dette nu ikke Irengere Tilfaeldet, da Di- 

 gerne vanskeliggjordeTilbagegangen; hertil kommer, 

 at Vandet, saasnart det stoder paa Diger eller andre Hin- 

 dringer, opstemmes saaledes, at Vandhoiden voxer til det 

 Doppelte; det er klart, at det ulykkelige Land ikke 

 laange vilde kunne udholde Trykket af en saadan 

 Vandmasse uden at tage stor Skade. Selve Datidens 

 Diger lede af mange Feil; der var ingen Eenhed 

 imellem dem, de vare ikke opferte efter en faelleds 

 Plan, men enkeltviis af sagrskilte Komuner; de vare 

 meget bratte ud mod S0en, hvorfor de let kunde 

 gjennembrydes af Bolgerne; og de vare sandsynligviis blot- 

 tede for Udenvaerker, der kunde holde Strommen 

 borte fra dem; naar til Ex. en Vadstrom forandrede 

 sin Retning, hvilket ikke sjaelden skeer, og vendte sig 

 mod Digets Fod, kunde den undergrave dette, naar 

 det ikke itide ved hensigtsmasssige Arbeider blev fore- 



kygget. 



