410 



paafaldende, fordi dets Gjenstand maatte synes mere 

 afskraekkende end tiltalende, eller fordi det ofte paavir- 

 ker Dyrets Vaesen, Charakteer og Organisation meget 

 staerkt, men ogsaa fordi de aadselaedende Dyr derved 

 faae en velgjerende Indvirkning paa Naturen som dennes 

 Sundhedspoliti ved hurtigt at bortskafie Stoffer, hvis 

 Forraadnelse vilde forpeste Luften eller Vandet, Man 

 vilde dog feile meget ved at troe, at disse aadselae- 

 dende Dyr kun kunde leve af Aadsler; vi ville tvert- 

 imod finde, at det i de fleste Tilfaelde er enten saerdeles 

 graadige Dyr, der fortaere saa godt som Alt, hvad de 

 kunne overkonnne, eller Rovdyr, hvis Styrke ikke staaer 

 i Forhold til den Maangde afF0de, som de ifelge deres 

 St0rrelse behove, og som derfor med Begjgerlighed gribe 

 den Leilighed til at stille deres Hunger, som de d0de 

 Dyrs Legemer tilbyde dem. Hermed maa det ikke for- 

 vexles, at mange Dyr tvungne af Hungersn0d s0ge en 

 F0de, som de ellers vilde kaste Vrag paa, f. Ex. naar 

 0rnen om Vinteren nedlader sig til at plukke af Aadsler. 

 Det er isaer i det hede Jordbaelte, at d0de 

 Dyr f. Ex. de, der omkomme af Vandmangel og Stra- 

 badser, vilde forpeste Luften ved deres Uddunstninger. 

 Det er ogsaa der, at vi trseffe de fleste aadselaedende 

 Pattedyr og Fugle. Det er fornemmelig Shakaler og 

 Hyaener, Gribbe, Aadselfugle og Aadsel0rne samt visse 

 Storke-Arter, saasom Marabu-Storken, der i denne Hen- 

 seende have vundet Navnkundighed. Det er bekjendt, 

 at man i Orienten ved at beplante Gravene med Torne 

 eller bedaekke dem med Stene s0ger at sikkre Ligene 

 mod Shakalernes og Hysenernes Efterstrsebelser, og til 

 dem og de ovennasvnte aadselaedende Fugle er Sund- 

 hedspolitiet i mange Byer naesten ganske overladt; man 



