409 



Be aadselsedende Dyr. 



Det er enSelvfolge, atNaturen kan byde Dyrene.enover- 

 ordentlig stor Mangfoldighed af F0de, eftersom ikke alene 

 hele den levende og dude Dyreverden, men ogsaa hele den 

 levende og dwde Planteverden staaer til deres Raadighed, 

 for saa vidt de have Brug for den og kunne magte den. 

 Men foruden den Mangfoldighed i Valget af F0demid- 

 ler, hvorpaa de forskjellige Dyrearter afgive Exempler, 

 eftersom den ene har valgt sig en F0de, den an den 

 en derfra forskjellig, bliver det hele Forhold mellem Dy- 

 rene og deres Ernaeringskilder endnu mere broget der- 

 ved, at nogle Arter kunne have en meget vid, andre en 

 meget snever Begraendsning i Valget af F0den; nogle 

 formaae at lempe sig efter Forholdene og tage naesten til 

 Takke med, hvad det skal vasre, Andre ere saerdeles 

 kraesne og egensindige i deres Smag. Svinet, der slu- 

 ger alt Fordoieligt, eller Kragen, der er naesten lige 

 saa graadig, kunne naevnes som Exeinpler paa den ene 

 Yderlighed, medens Dovendyret, der kun vil aede Trom- 

 pettraeets Blade, selv om det er nok saa hungrigt, og 

 selv om man byder det Blade af mange andre Traasor- 

 ter, anskueliggjor os den snevreste Begraendsning i denne 

 Henseende naast efter de Snyltedyr, der kun leve af et 

 bestemt Organ i en bestemt Dyreart (f. Ex. den lille Igleart, 

 der sidder paa Gjaellerne af vor Flodkrebs). Af de 

 mangfoldige Combinationer af Valget af F0den, som 

 fremkomme deels af dennes, deels af det vaelgende eller 

 vragende Dyrs Natur, er der imidlertid een, der kan 

 have Krav paa saardeles Interesse og opfattes som en 

 saeregen Naturvirksomhed , nemlig Valget af dode Dyr 

 eller af Aadsler til F0de et Valg, der ikke alene er 



