407 



Spergsmaal ikke vaere af megen Vigtighed, saa laenge 

 Kundskaben om Dyret endnu var saa omtaaget, at de 

 forskjelligste Gisninger om dels Natur vare lige beret- 

 tigede. Men heldigvis opdrev der 1848 paa Orkney- 

 0erne et dedt Swuhyre, der 3 4 Maaneder iforveien 

 havde vaeret til etor Skra3k for Fiskerne paa Hebrideme. 

 DesvaBrre blev det ikke i Tide undersegt af nogen Kyndig. 

 Det angaves at have havt en Laengde af 9 Favne, at 

 have bugtet sit Legeme op og ned og at have lftet 

 Hovedet af og til over Vandet ; det havde en Manke 

 o. s. v., kort sagt, i Udseende og Adfaerd lignede det 

 ganske de andre Soslanger. En skotsk Naturforsker, 

 Hr. Neill, der var saa heldig at erh verve nogle Stykker 

 af Craniet, Skulderbuen, Rygraden og Finnerne, var saa 

 overbevist baade om dens Identitet med de Norskes 

 Soorm og om, at det var et for Videnskaben aldeles 

 nyt Dyr, der ikke var optaget i de zoologiske Systemer, 

 at han dobte den Halsydrus Pontoppidani. Men 

 da de omtalte Stykker af Rygraden kom til London, 

 erkjendte man dem let som tiherende den store nordiske 

 Hai, Brugden, Squalus maximus, der rigtignok tidli- 

 gere ikke varkjendt som storre end 36 45Fod. Der kan 

 ikke vaere den svageste Tvivl om Bestemmelsens Rig- 

 tighed, da Haihvirvler baade ere saerdeles lette at kjende 

 som saadanne og tillige afgive fortrinlige Artskjende- 

 mnerker. 



Altsaa den nordiske og amerikanske Soslange er 

 en stor Haifisk og det oven i Kjobet en velbekjendt 

 Art? Ja, at Seslangen fra 0rken-0erne var det, det er 

 nu ganske vist, og den synes at maatte traekke sterste 

 Delen af de andre med sig. I Skildringerne af Brugdens 

 Sasdvaner vil man ogsaa finde meget, der pasaer paa de 



