388 



virkede helbredende, styrkende og foryngende paa det 

 menneskelige Legerae. Som saadan kaldes den den 

 store Panacee. 



Troen paa denne Egenskab findes ikke for det 8de 

 Aarhundrede ; maaskee beroer den paa en Misforstaaelse, 

 paa en ordret Opfattelse af billedlige Talemaader; det 

 bliver meget sandsynlig, naar man undersoger, hvorledes 

 denne Tro efterhaanden indsniger sig, og i hvad For- 

 stand Sygdom og Helbredelse ved de Vises Steen oin- 

 tales af de forste Alchemister. Vi finde saaledes hos en 

 Forfatter i det 4de Aarhundrede denSaatning: ,,Gaaer du 

 rigtig frem efter rriin Forskrift, saa vil du blive lykkelig 

 og helbrede den fa3le Sygdom, Armoden." Araberne 

 anvendte Billedet om Sygdom paa en anden Maade, idet 

 de kaldte alle uasdle Metaller syge og alle aadle Metaller 

 sunde; og Geber siger saaledes: .,Bring mig de sex syge 

 (Metaller), at jeg kan helbrede dem (forvandle dem til 

 Guld) w ; og rimeligviis har ban kun i den Betydning talt 

 om de Vises Steen som Laegemiddel. Men disse Udtryk 

 og lignende gik over til Europaserne gjennem latinske 

 Oversaettelser , i hvilke de tildeels bleve fordreiede og 

 lempede efter den nye Mening, man vilde have ud af 

 dem, og vi see den ene Alchemist lovprise dette Uni- 

 versalla3gemiddel heiere end den anden. Denne Tro 

 indsneg sig altsaa ved en Misforstaaelse og den blev op- 

 retholdt ved en Misforstaaelse; thi det laae i den Tids 

 Aand at drage de almindeligste Slutninger af ganske 

 enkelte Erfaringer. Men nu see vi, hvorledes de ferste 

 Alchemister meget godt kjendte Viinaundens (Brsende- 

 vinens) Virkninger paa sig, at den virkede styrkende og 

 oplivende paa det menneskelige Legeme, og de meente 

 derfor, at Panaceen maatte have en lignende Virknirig og 



