380 



Svovl kom paa Grund af sin lette Braendbarhed og sin 

 Flygtighed til at betegne det Foranderlige, Forstyrrelige 

 og Ubestandige, medens Qviks01v betegnede Udvidelses- 

 evne og Metalglands, i det Hele taget det metalliske 

 Princip. Men det var ikke blot de vexlende Msengder, 

 som frembragte Metallernes Forskjellighed, ogsaa den 

 storre eller mindre Styrke, hvormed Bestanddelene vare 

 forbundne, den saakaldte Fixering, havde Indflydelse 

 paa Metalleraes Natur; at fixere Metallerne var derfor 

 omtrent det samme som at forasdle dem. 



Vi see altsaa, at, naar Alchemisterne gik ud fra 

 denne Forudsaetning , kom det kun an paa at foie 

 Bestanddele til eller drage dem fra, styrke eller slappe 

 Forbindelsen for at forandre Metallet ; ved Blanding af 

 flere Metaller sogte de derfor at bringe det rette Forhold 

 tilveie, og vi finde saaledes hos Geber Forseg, hvormed 

 han bestyrker Met alforvandlin gens Mulighed, og hvis 

 Resultater vare guld- eller s01vlignende Prseparater. Saa- 

 ledes siger han, at Robber danner en Meliorating mellem 

 Guld eller S01v, og lader sig forvandlo til det ene eller 

 det andet, men denne Mening stotter sig paa det allerede 

 omtalte Forhold, at Robber smeltet med Zink giver et 

 guldguult, med Arsenik et hvidt Metal. Men allerede 

 hos Araberne omtales den blotte Farveforandring som 

 bedragerisk, og den fuldkomne Forvandling blev kun 

 anseet for mulig, uden at dog nogen endnu havde den 

 Dristighed at tale derom som af egen Erfaring. Alles 

 Bestrasbelser vare rettede paa at finde en Substants, som 

 kunde forvandle det uaadle Metal til aedelt; denne, de 

 Vises Steen eller den philosophiske Steen, kunde i sin 

 sterste Fuldkommenhed forvandle Metaller til Guld, og 



