Cdsijjt over Alchemiens Udvikling. 



(Tildeels efter H. Kopp: Geschichte derChemi.) 

 ( Ved Stud, polyt. A. Thomsen). 



Iblnmlt Oldtidens Folk var del fremfor alle hos 



terne, dette interessante Folk, sora i Kunster og Viden- 

 sk;ibcr var saa langt forud for sin Tid, at vi maae s^ge 

 de chemiske Kundskaber. Men man vilde tage meget 

 fell, hvis man meente, at Oplysning og Dannelse var 

 udbredt blandt Folket; nei det var kun Prsestestanden, 

 som besad al Viden og klogelig vidste at unddrage Laeg- 

 folk den. Saaledes vidste de at tilberede Soda, Allun, 

 Kogsalt og Glas, hvilket sidste de fabrikerede i Hephae- 

 stos Tempel i Theben og Memphis; de braendte Tegl- 

 steen, forarbeidede raalede Leervarer, indbalsamerede 

 deres D0de, og alt dette vidner om, at de ikke besade 

 ringe Kundskaber i Chemien. Dette var i langt mindre 

 Grad Tilfaeldet med Graekerne; vel see vi, at de for- 

 stode at behandle Metaller og havde Steberier, men 

 det var ikke de Dannede, men den lavere Klasse og 

 Slaverne, som gave sig af med den Slags Beskjaeftigel- 

 ser; det var kun den aesthetiske Side af Arbeidet, Grae- 

 korne brade sig om, og Skjonhed i Form var den ferste 

 Betingelse. Graakernes hele Aandsretning passede heller 

 ikke til et strengt naturvidenskabeligt Studium; det var 

 Speculationen , som skulde afgjre Alt, og, langtfra at 



