373 



Tykkelse. En eaadan Varmeudstraaling vilde afkj01e 

 Solens Vavrnegrad IVs Grad, forudsat at den fordeeltes 

 paa hele Solens Masse, og at denne havcle en Varmefylde 

 liig Vandets. lIvilkensomheLst den Kilde end er, fr:i 

 hvilken Solens Varme hidmrcT, or d<;t dog klart, at <l<-n 

 ikke til ovige Tider kan vedblive at virko, men at den 

 engang i Tidernes Lob maa udtammes; thi vi kjende 

 ingen Virksomhed, der formaaer at skabe Kraft af Intet. 

 De astronomiske lagttagelser have fort til (let Kesultat, 

 at Solen i Sammenligning med Planeterne kun har en 

 ringe Taathed, hvilket vistnok har sin Aarsag i Solens 

 hoie Varmegrad. Solen er Planetsystemets yngste Klode, 

 og befinder sig endnu ef'tor al Sandsynlighed i en sta- 

 dig Forttetningstilstand; men en Fortsetriing af Solens 

 Masse maa frembringe Varme og Lys, og hvor betydelig 

 den Varmemrengde vilde vjere, som paa denne Maade maa 

 kunneudvikles, fremgaaer deraf, at allerede en Fonnind- 

 skelse af en Titusindedeel af Solens Diameter vilde bevirke 

 en Varmeudvikling, >som var tilstrrekkelig til at da3kke Ta- 

 bet ved Udstraalingen for et Tidsrum af over 2000 Aar. 

 En saa ringe Forandring af Solens Diameter vilde selv 

 ved de fineste astronomiske lagttagelser kun vanskeligt 

 kunne bestemmes. I Solens gradvise Forta3tning have 

 vi saaledes en for uhyre lange Tidsrum uudtommelig 

 Kilde til Lys og Varme.;. men hvor betydelig denne 

 endog maatte vaere, vil den dog engang i Tidernes Lb 

 udtommes, thi Solens Forraad af Kraefter bliver bestan- 

 digt formindsket og aldrig foreget. 



Del lange Tidsrum, i hvilket Menneskeslaegten har 

 levet paa Jorden, er kun en lille B01ge i Tidens uende- 

 lige Strom. Hvad ville 6000 Aar sige i Sammenligning 

 med de Millioner af Aar, i hvilke Jorden har va?ret be- 



