371 



foroges. Hvorlang Tid, der udfordres til at denne Virk- 

 ning kan blive kjendelig, kan endrm ikke lade sig be- 

 regne; i ethvert Tilfaelde gaaer del meget langsomt, 

 og efter La pi aces Beregninger har Aarets Laengde ikke 

 forandret sig et Secund i Lobet af de sidste 2000 Aar; 

 men efter en uendelig Kajkke af Aar vil, eaafremt 

 Havet ikke imidlertid fryser til, Dagen vaere blcvet 

 til et Aar, og Jordan vil da bestandigt vende samrne 

 Side til Solen, hvorved denne Deel af Jorden vil erholde 

 evig Dag og den anden vaere domt til for stedse at und- 

 drages Solens directe Lys. 1 en saadan Stilling befin- 

 der sig Maanen og de andre Planternes Drabanter, et 

 Forhold, som kan vaere opstaaet ved den voldsomme 

 Ebbe og Flod , som disse smaa Kloder have vaeret un- 

 derkastede som Fulge af deres Centralkloders Indvirk- 

 ning. Efter al Sandsynlighed findes ogsaa Ebbe og Flod 

 paa de andre Planeter, og disse ville derfor i Tidernes 

 Lob vaere underkastede samme Skjaebne som Jorden. 



Lad os forfolge Planetsystemets endelige Skjaebne 

 noget videre. Dersom Verdensrummet var absolut tomt, 

 vilde alle Planeter fortsaette deres L0b omkring Solen i 

 al Evighed; men der er Sandsynlighed for, at det er 

 fyldt med et uendeligt fiint Stof, uden hvilket vi ikke 

 kunne taenke os Lysets Bevtegelse igjennem Kurumet. 

 Er dette Tilfaeldet, vil F^lgen vaere den, at Planeterne 

 og alle andre til vort System henhorende Kloder efter- 

 haanden ville beskrive mindre Baner omkring Solen. 

 Endnu have de astronomiske Undersogelser ikke kunnet 

 opdage nogen Forandring i Planeternes Baner , men ved 

 en af vort Systems mindste Kloder, den lette Enkeske 

 Kornet, viser denne Forandring sig tydeligt ; thi den be- 

 kriver stedse mindre og mindre Bauer omki-ing Solen, 



24* 



