disse at danne Plantestofler udfordres der en betyde- 

 lig Kraft, som Planten ikke elv byder over, men som 

 den modtager igjennem Solens Lys ; det er Solens Straa- 

 ler, der, idet de tneffe Plantens gronne Overflade, ind- 

 suges af denne og forvandles til Varme og chemisk 

 Virksomhed. Sollyset er som bekjendt ikke noget enkelt 

 Lys, men sammensat af forskjelligt farvede Straaler, der 

 ved Brydning af >Sollyset, fremtraede i den Orden, i 

 hvilke de iagttages i liegnbuen. Disse forskjelligtfarvede 

 Straaler begraendses saavel paa de rode som paa de 

 violette Straalers Side af andre, der ikke vise sig lor 

 0iet som Lys, men hvis Tilstedevserelse kan eftervises 

 ved deres Virkning paa Thermometret og paa chemiske 

 Forbindelser. De rede Straaler eg de usynlige, der ved 

 Thermometret kunne opdages udenfor de rode Straalers 

 Graendse, danne Varmestraalernes Belte, de gule Straa- 

 ler vise den sterste Lysstyrke, og de violette og de 

 usynlige Straaler hiinsides disse kunne udvikle den 

 sterste chemiske Virksomhed. Ligesom det ere de sidste 

 Straaler, der ved Dannelsen af Lysbilleder (Photogra-r 

 phier) ere den egentlige virksomme Deel af Sollyset, 

 saaiedes er det ogsaa dem, der fortrinsviis give Planten 

 Kraften til at adskille de Forbindelser, fra hvilke den 

 skal hente Bestanddelene til sit Legeme; berover man 

 Lyset disse Straaler, da kan Planten ei voxe, men syg- 

 ner hen og doer endelig bort, ligesom om den befandt 

 sig i et fuldstsendigt Morke. 



Den hele Arbeidsmaengde, som Braendslet og Fode- 

 midlet kunne udvikle i Maskinn og i det dyriske 

 Legeme, har altsaa sin Oprindelse fra Solens Lys, hvis 

 Kraft af Planterne bindes til Stofl'et; saa at altsaa ikke 

 alene Lyset fra vore Lamper, Varmen fra vore Ovne, 



4 



