363 



Tiltraskning tilstede; men i ethvert Tilfaelde svarer dennes 

 oprindelige Storrelse til et.langt storreBelob afArbeids- 

 mrcngde, end der nu er tilstede i vort hele Planetsystem, 

 saa at der alene af denne Grund synes at vaere ringe 

 Anledning til at antage andre Kraefters Tilstedevajrelse i 

 Verdens Urtilstand; de -kunne ligefrem opstaae ved 

 Fortaetninger af den store Taagemasse, og det lader sig 

 beregne, hvor stor en Maengde af den Kraft, der oprin- 

 deligt som almindelig Tiltraekning var tilstede i den 

 uendeligt fiintdelte Taagemasse, endnu som saadan er 

 virksom i vort Planetsystem, og hvor meget der bar 

 antaget andre Virkningsformer. Resultatet af denne Be- 

 regning giver, at kun */454 af den oprindeligt tilstede- 

 vaerende mecbaniske Kraft endnu som saadan er virksom 

 i vort Planetsystem. Taenker man sig den hele store 

 Rest forandret til Varme, da vilde denne vaere tilstraek- 

 kelig til at opvarme en Vandmasse, hvis Vaegt var liig 

 Solens og alle Planeters, til den uhyre Varmegrad af 

 28 Millioner Grader! Den heieste Varme, som vi nu- 

 tildags kjende, er et par Tusind Grader, altsaa en for- 

 svindende St<^rrelse i Sammenligning med den nysvaevnte. 

 Dersom Planetsystcmets samtlige Kloder bestode af reent 

 Kul, vilde de ved deres Forbrasnding ikke frembringe 

 mere end Vasoo af denne Varmemajngde. 



Det ligger imidlertid i Sagens Natur, at den store 

 Varmemaengde, som efterhaanden blev frigjort ved Taage- 

 massens Fortastning, vaisentlig maatte bidrage til at for- 

 mindske Hurtigheden, med hvilken Fortastningen fore- 

 gik, og at den storste Deel af denne Varme efterhaanden 

 maatte udstraale til Verdensrummet, forinden Kloder af 

 Solens og Planeternes Ta3thed kunde danne sig, og at 

 eudvidere disse Kloder fra Begyndelsen af maae have 



