355 



Vi omtalte for, at det varNerverne, der forplantede 

 Indtrykket af Lydbwlgerne til Hjernen og Bevidstheden, 

 men der behaves ikke altid Lydbolger for at frembringe 

 Lyd eller Toner. Det gaaer i denne Henseende med 

 0ret som med 0iet, Man kan ved at trykke 0iet med 

 Fingeren fremkalde forskjellige lysende Farver, Ildgni- 

 ster, Ildkugler o. s. v., de saakaldte subjektive Fornem- 

 melser. Det Samme er Tilfaeldet med 0ret, men da 

 dette ligger indesluttet i en Beenmasse, kan man ikke 

 saaledes fremkalde vilkaarlige Lyd, men noget Lignende 

 bliver det dog, naar man f. Ex. bar Syngen for 0rene, 

 i bvilket Tilfaelde Nerven maaskee lider ved Tryk af 

 Blodet, og endvidere de Tilfaelde, som de Fleste vist 

 ofte have beinaerket, naar man f. Ex. laenge har kjort 

 paa en Vogn, der stoder, og da laenge efter borer 

 Vognens Rumlen, eller naar man har hort en iore- 

 faldende Musik og laenge efter synes at hore Melo- 

 dien. Det er, som om N erven beholdt og fastholdt det 

 eengang modtagne Indtryk. Noget Andet er deriinod 

 Phantasiens Indflydelse, naar Sindssvage troe at h0re 

 Lyd, der slet ikke existere, freinmede Stemmer, Djeve- 

 lens Rost o. s. v.; men man behever da forresten ikke 

 at vaere sindssvag for at hre en Lyd, der ikke er. 



Der er vist naeppe nogen Sands, hvor Enhvers 

 Individualitet spiller en saa stor Kolle som i H0- 

 relsen, og medens en Tone er behagelig for don Ene, 

 er den ubehagelig for en Anden, der maaskee be- 

 svimer ved den. Det kommer meget an paa Vanen, 

 men ogsaa ofte paa Individets Kulturtrin. Det dannede 

 Menneske veed saaledes meget godt at skjelne mellem 

 Dissoi.antser og Harmonier og anseer altid de forste for 

 ubehagelige. Derimod glaede de vilde Nationer sig og 



S3* 



