melig Form og ligner saagodt som ingen af vore Land- 

 planter; dens Strengel og Grene ere grx?nne, trinde 

 og bladlose; Grenene udgaae stodviis fra Ledstyk- 

 kerne; Roden deler sig i en Masngde fine Grene, 

 hvilke bidrage til at holde paa Slikken, saa at denne 

 ikke skal lobe bort med Floden. Der er vist ingen 

 anden Blomsterplante, der saaledes kan trives, skjondt den 

 daglig to Gange overekylles af Havet. Mange Exempla- 

 rer af denne Plante blive paa Slikken over 1 Fod hoie; 

 de staae vel ikke saa tret som Bygstraae paa en Byg- 

 mark, men dog ligesaa taet som Rapsplanter, der ere 

 i Frugt. Paa Leervaddene fremtraeder Slikken i sin 

 rette Skikkelse som en saebeagtig, slirnet, klaebrig Sub- 

 stants, den er vel sammensat af Jorddele, men disse 

 ere saa fine, at de ikke kunne maerkes paa Tun- 

 gen. I Slikken leve mange Dyr; ved at lytte kan 

 man tydelig h0re deres Bevaegelse som en sagtc Skvul- 

 pen eller Susen. De Dyr, som hyppigst bemaerkes, ere 

 Krebsdyr af Amphipodernes Familie samt Nereider; 

 disse forraade almindelig deres Naervaerelse derved, at 

 der pludselig viser sig et Hul i Slikken; dette skriver 

 sig fra en Nereide, der bar vaeret oppe (for at aande?). 

 Borer man derefter, kan man let indhente Ormen, der er 

 ifa3rd med at traskke sig^ dybere ned i Slikken. Mange 

 af dem udmajrke sig ved deres srnukke, metallisk-glind- 

 sende Farver. Paa Sandvaddene findes isa3r en Snegl, 

 (Paludinella ulvas) Planter, meest af Algernes Orden, 

 spille her en vigtig Rolle; de danne nKxrkegronne eller 

 sorte Skorpcr ikke alene paa Overfladen, men ogsaa dybt 

 nede i Sandet, hvor de fremtraede som smaa Kullag, der ere 

 afbrudte ved Sand; under Mikroskopet vise de sig at 

 vaere dnnnede af en Enter o in or p ha, af Oscilatorier 

 og Diatom eer, der forekomme her i stor 



