282 



Bredderne af Gudskougso ere overall drekkede af 

 Rerskove af Tagr0r, hvilke her danne uoverseelige 

 Straskninger; de ere gjennemkrydsede af lange Gange, 

 som ere anlagte for at lette Jagten efter Vild- 

 jender. Naar man naaer Aventoft, bliver Veien plud- 

 selig sandet, hvilket tyder paa, at det ei er Marsk 

 men Geest , men paa den anden Side af Landsbyen 

 kommer atter Marsk. Aventoft Sogn var fordum en 



i Gudskougsoen ; nu er det vel landfast, men om 

 Vinteren gaaer Vandet heelt op i Engene, saa at Ben- 

 derne kun tilbaads kunne komme til Tonder. Ogsaa 

 denne By, der ligger for en Deel paa Marsk, for en 

 Deel paa Geest, var endnu for 300 Aar siden en S0- 

 stad, indtil Digerne og Kougene, der bleve anlagte 



1 Hvidaaens Leie, umuliggjorde Seiladsen og forvandlede 

 By en til en Landstad. Ved Tender endte min Marskreise. 



Efter at vi have betragtet de vigtigste Marskegne 

 imellem Eideren og Hvidaaen og sammenlignet Lan- 

 dets gamle og imvaerende Form, ville vi til Slutning 

 forsuge at tegne det gamle Lands Form og dets Stil- 

 ling til Slesvigs Fastland. 



Nor dfries land strakte sig fra Eideren til Sylts 

 Nordende i en Laengde af 12 Miil og med en gjennemsnitlig 

 Brede af 4 Miil. Det Meste af Landet var et fladt 

 sumpet Lavland, der stottede sig til Gesten (deels Smaa- 

 0er deels Slesvigs Fastland). Forskjellen mellem Gesten 

 og Marsken er saa stor, atEnhver i disseEgne ligesom fodes 

 med Bevidsthed om, at Marsk er noget Andet end Geest, 

 efter hvilke Begreber han tajnker sig hele Verden enten 

 som Marsk eller som Geest. Geestbonden seer ned paa 

 Marsken sorn et Lavland, paa samme Maade som Fransk- 



