287 



Eiendommelighecler, er det vel vaerd at tare dem neiere 

 at kjcndc. 



Termite rue hwre til den Afdeling af Insekterne, 

 som man kaldcr de Hjjelinkjjebede , og hvorpaa Graes- 

 hopperne, Faarekyllingernc, GuldsmedeiiP, Dognfluerne 

 og flere Andre afgive de mecst bekjendte Exempler. Det 

 er Dyr af en noget sammentrykt Form og af bruri eller 

 gulagtig Farve uden s^regen Tegning. Folehornene 

 ere traadfor:nede , Kjajberne haarde, skarpe og staerkt 

 takkede. Laengden varierer efter de forskjellige Arter fra 

 2'" til 8"'. De beboe udelukkende Egnene mellem 

 Vendekredsene , skjondt nogle Arter ved den tiltagende 

 Skibsfart ere blevne indf0rte i flere af Europas Havne- 

 staeder, ja endog ved Varetransporter over Land ere 

 komne til Wien. 



Hos de evrige Familier af de Hjaelmkjaebedes Afde- 

 ling trjeffer man hverken Exempler paa Kunstdrift eller 

 paa Selskabelighed. Aldeles omvendt forholder det sig 

 derimod hos Termiterne. Disse leve nemlig i store Sel- 

 skaber og anlaegge, snart paa det flade Land, snart paa 

 Tracer, Bygninger eller Reder, som ere opforte med en 

 beundringsv83rdig Kunst. Da Termiterne ere overordent- 

 lig lysskye Dyr, gaae dercs Gange stedse under Jorden, 

 og naar sa?regne Forhold forbyde dette, anlaegge de be- 

 daekkede Gange over Jorden af en saadan Bredde, at de 

 med Lethed kunne passere frem og tilbage. Disse Gange 

 straekke sig meget langt bort fra deres Bolig, og man 

 seer derfor ofte Skarer af Termiter bryde frem og an- 

 rette de utroligste Odelaeggelser, uden at man veed, hvor 

 deres Rede er, og hvorfra de egentlig komine. Paa 

 Grund af deres selskabelige Levemaade har man givet 

 demNavnet af ^hvide Myrer", under hvilken Benaev- 



