334 



kan saette for hoit. Vi mene Ammoniak. Det er alle- 

 rede laengere Tid siden, at Liebig fandt dette Stof i 

 Regnvandet, og Chevreul fandt det 1811 i Seinevandet. 



For omtrent et Aar siden har Boussingault efter en 

 heist sindog Methode foretaget en Raakke Undersogel- 

 ser over Ammoniakma3ngden i Flod- og Regnvand, saa- 

 velsom over dens Msengde i Taage, Dug og Riim. Vi 

 laane af disse Undersogelser folgende Resultater. 



Regnvand, der falder i Byer, er rigere paa Ammo- 

 niak end det, der falder paa Landet. Dette var idet- 

 mindste Tilfaaldet med Regnvandet i Paris, og det maa 

 ifolge Forholdenes Natur ogsaa vaere Tilfa3ldet i andre 

 Byer. Luften over Byer bliver nemlig i hoiere Grad 

 svanger med ammoniakalske Dunster, end den, der 

 staaer over Landet, fordi de Gjaaringer, hvis Product 

 kulsuur Ammoniak er, hyppigere finde Sted i Byer, 

 hvor Affaldet fra en stor Folkemaengde ophobes, end 

 paa Landet, hvor sligt Affald spredes over en storre 

 Overflade. Regnen kan felgelig udvaske storre Qvanti- 

 teter Ammoniaksalte over Byer, end over Landet. Den 

 Regn, der falder forst, er ligeledes rigest paa Ammoniak ; 

 vedvarer Regnen laenge, indeholder den sidstfaldne nae- 

 sten ikke Spor af den, Som et Middeltal af 47 Fors0g 

 over Ammoniakmaengden i Regnvand, fandt Boussingault 

 i 1 Pot 0,76 Milligram ). I Flodvand fandt Bous- 

 singault i Gjennemsnit 4 1 /s Gange mindre og i Kilde- 

 vand omtrent 9 Gange raindre end i Regnvand. 



I Vand, afsat af Taage, forekommer langt mere 

 Ammoniak. Boussingault fandt i 1 Pot saadant Vand 



*) 1 Milligram = 2 Milliontedele af 1 danskt Fund. 



