393 



Opfostringscellerne ere igien indesluttede i storre 

 Kamre af Leerjord, der i Begyndelsen ere saa store som 

 on \ r :ildiu>d, men i fuldkommen faerdig byggede Hoie ofte 

 saa store som ct Barnehoved. Imcllem disse og For- 

 raadskamrene er der bedaekkede Veie eller Gallcrier, som 

 enten lobe udenom dem eller udmunde i Cellerne for 

 at holdc Forbindelsen mellem disse vedlige. Opfostrings- 

 cellerne indtage i Forbindelse med Forraadskamrene den 

 stmste Plads i Bygningeiis Indre. De begynder der, 

 hvor de kongelige Forgemakker ende, og indtage i det 

 Hele n /4 Deel af Hxiien. Indadtil indeslutte de et tomt 

 Hum, som ligner Skibet i en Kirke, og som be- 

 graendses af 3 til 4, to eller tre Fod hoie Buer, der tjene 

 til at holde Pladsen fri og forhindre Cellerne, Kamrene 

 og Gangene fra at styrte indefter. 



Foruden de omtalte Celler og Kamre findes endelig en 

 Maengde Gange, der i de forskjelligste Retninger snoe sig 

 igjenncm hele Bygningen. De ere altid dannede som Ilor, 

 men deres indre Hulning, hvorigjennem Termiterne passere, 

 er snart kredsrund, snart aflang. De Gange, som gaae 

 nedenfra og opad, ere aldrig lagte lodret, men altid snoede 

 i eii Spiral. Dette liar sin Grand i, at hverken Arbei- 

 derne eller Soldatcrne kunne gaae lodret i Veiret; Ar- 

 beiderne fordi de nassten bestandig have en eller andcn 

 Byrde i Munden; Soldaterne fordi de i den Stilling ikke 

 kunne baere deres uhyre Hoved, som er storre end 

 Kroppen. Fra Grundfladen af Hoien udgaae Gange i 

 iille lietiiinger; nogle gaae jevnt skraanende ned i Jorden 

 Jndtil en Dybde af 3 til 4 Fod; her hente Arbeiderne 

 Leer, Sand o. s. v. til Opforelsen af Hnien. Andre 

 Gange gaae lierfra atter i Veiret og dernaest i en utrolig 

 Laangde horizontalt med Jorden; disse fore til et eller 



