* ) o ( # 295 



de fvarigheter fom kunnat tn6ta fnraffningens 

 framgang , ar de Sjukcs egen, dels biygfe! , 

 dels ovilja at opfSeka fina plagor, en ibiand 

 de betydligafte, och enda ordfaken hvaufSre 

 Sjukhufet, fom tammeligen beqvamt (kalle 

 lainoa ryrnma omkrjog 90 Psrfoner, annu ej 

 pa en gang hyft mera an nagot ofver 60- 

 F6r at afhjeJpa detta bar jag foreflagit wSock. 

 ne-Vifitafioner , atminftone 6fver Sunnerbo 

 Hlrad, hvilka afven Herr Grefven och Lands- 

 hofdingen funnit nodvandiga^ men 5nnu. haf- 

 va de af PrafterJkapet aflcade underraftelfer , 

 angiende de ftallen hvarlfl mifstankte Perfo- 

 ner finnas, ej inkommit , fa at jag nu emed 

 lertid maft f6retaga mig, at manngrant vifite- 

 ra en oob annan naftgranfande F6rfamJing, 

 hvarigenom jag tror mig erhalla et betydeii- 

 g-are antal Sjuka. De kraftigafte anftalter a 

 Herr Landshofdingen Grefve M<5RNEKs (Ida, 

 hafva ifran f6rfta bdrjan varit ofparda , och 

 bar bejnalte Herre beftindigt vifat afven fa 

 mycken nit f6r Inrattningens framgang, forn 

 particuliere grace f6r den 5 lorn pa Kongl. 

 Coiiegii befallning haft den lyckan at beftii* 

 da Sjuk-ll;6tfeln darvid. 



Utt~ 



