* ) o ( * 317 



40, och daribland en del obyggeligen fmit- 

 tade* Hvad hade bar batat at curera defse 

 7, om den Sfriga mSngden blifvit ohulpen? 



Vare langt ifran mig at be/kylla Allmo- 

 gen i denna Fdrfamling for en flik egenfin- 

 nighet. F6rdom, ddfla och blygfel g6ra val 

 nagot; men mera 2:ne Fufkare, hvilka har 

 bo, och fom f6rvifsade at deras olofliga Cre- 

 dit fkulle h^rigenom lida, fokt kafta fkugga 

 pa Cur-lnrattningen, och Jagga hinder f6r 

 defs ut6fning. De flefte roina Patienter haf- 

 va f6rut fokt defsas hjelp, och natarligt vis 

 funnit fig f6rfamrade af Medel, dem egen- 

 nyttan faldt ? och dumheten fore/krifvit. All- 

 m^nheten finner nu fin villfaretfe, prifar Of- 

 verherens Nad 3 och giader fig at biifva hul- 

 pen, 



Vid detta tilfalle ma jag afven omtala 

 et botnings-fdtt 3 hlr 6fver alt gangfe. Jag 

 roenar de Gamles r6kning med Cinnober. 

 Nappeligen finnes nagon af mina Sjuke, fora 

 ej en eller flere ganger f6rf6kt denna R6k- 

 anftalt. F6rfigtigt anft^id, hjelper den val 

 nagon gang, men opalitligheten i JSngden vi- 

 far arfarenheten. Jag har markt, at genooa 

 itererade f6rf6k darmed, f6rbyter Sjukdomen 

 Iluteligen fitt lynne, blir fvar at igenk^nna, 

 och annu fvarare at bota* Defsutom, de 

 olarda Gummor fom handhafva denna Curen, 

 5ga mycken tiltagfenhet, f6ga 6mhet, ingeo 

 ur/Kiljning. Den fvage, den utmarglade pi- 



IMi 



