fedan Limes ticl vunnit? utan at tillika gora var 

 egen AciVcmies berom, och fara flere af defs nu 

 varanue Medlemmars blygfamhet, form , ehuru 

 rned rhtr;i fakre om efterverldens billiga vits- 

 orcl, likval ogarna /kulle hora at jag i dag fore- 

 kommit des dom. 



Huruc-an vara alfta forfaders kannedom af Dj'ur. 

 riket var;t be/kaffad, ar ej fa fvart at foreftalla 

 ofs. Ehuru man forgafves bland dem Hxulle foka 

 en slriftmelcf eller Pliniut, borde likval et folk 

 fom ril ftoriia delen lefde af jagt, fi/ke och bolkaps- 

 Ikotfel, nodvindigt forvarfva fig nagon kun/kap 

 om de d ur fom fkulle gifva dem klader och foda. 

 Ockfa {inner man ofta fpar at de dermed varit 

 fyff- lardeles genom de utvagar hvaraf de 



betjar.at fig til djurens fangande. I Edda om- 

 talas iaitdes at T/ior metat, och om nat talas 

 i Volfunga Sagan. Anda florre /kickelighet och 

 kuniksp fordrades val til falkars inofvande at 

 fan^a anc'ra foglar, och man vet likval at bruket 

 af dem. afven fom af hundar, i a'lfta tider ej 

 varit i IV f rden okandt, utan omtalas redan Kung 

 ADILS };< k i Rolf Krakes Snga. Af de hemtamde 

 djuren n \ttjade vara a'lfta forfader haflar, kor, 

 getter, frr, fvin och hons. Detta alt kan dock 

 ej egentc ligen kallas nagra fardeles zoologiska 

 infigter, och Sagorna deremot ofvertloda med 

 berrittelftr om vidunder och mifsfofter, ty fa i 

 N^rclen iom under blidare himmel 3 tyckes man- 

 ni/kornas lott i allmanhet varit, at altid forft 

 fokn c-fttr det obegripliga och forvanande, famt 

 behofva iecler at upclaga afven de enklafte fan- 

 ningar. 



Efter 



