34 



om de Fyrfotade djnren, for hvilken Hahn pra?fi- 

 derade, ar i alia fall vh'rdig at liknas vid dcfs 

 forfta om foglarna': famma gral, famma underfok- 

 ningar om forfta och andra varkande orfakerna, 

 famma indelning i kottatande, frugtatande, m. m., 

 famt for ofrigit i'amma tomhet. Aihandlingen ofver 

 Ji-anan och defs fang har ej eller mycket ftorre 

 va'rde, och innchaller blott, utom en opftaplad 

 erudition ur Au^orerne , en foga noggran be- 

 /krifning ofver atJ'killiga fvanens delar; deremot 

 har differtation om infefternas titkvmjt, atminftone 

 den' fortjenften, at generatio requivoca deruti 

 beftrides> ehuru Au<5lor likval ej i den delen 

 anfor nagra egna ron, fom i var tid tyckes va- 

 1-it fa naturligt. Man mafte ock tillfta at de 

 foljande ProfefTor Hahns Afhandlingar om lejo- 

 net och elefanten a'ro endaft en famling af de 

 gamlas berattelfer anforde utan fardeles granfk- 

 ning och urfkilning. 



Under Praefidium af davarande Poefeos Profes- 

 foren fedan Bi/kop Torften Rudeen, aro ock i Abo 

 trenne zoologifke differtationer ventilerade, namli- 

 gen : de Cantu cygncrum ar 1693 , de Mettijicio 1704, 

 och de Phocis in Jinu botnico 1707. Den forfta ar ef. 

 ter tidens fed full med underfokningar om or. 

 dens uphofj om olika bemarkelfer af famma 

 ord, m- m, men deri forkaflas dock fabeln om 

 fvanefangen. Den andra innehaller Here artiga 

 underrattelfer 4 om-*biens fvarmande, fangande, 

 fkartande, fodande, famt deras fiender och ola- 

 genheter, men ockfa de gamla fagorna at vifen 

 ar Kungen i famhallet, at han ej i borjan ar 

 larf utan ftrax vingad, och defsutom efter van- 

 ligheten ofverdrifna loford ofver biens morali. 



ika 



