m y 6? ( 



lifskrafterne vara orfaken til alia de dodelige 

 forSndringar fom fke hos drunknade. 



De medel har foreflas til de drunknades 

 vederfaende, aro fallan fiin de vanlige atfkii- 

 de. Utom der man lange fortfar at gnida. 

 kroppen nled torra dukar, lafvar Auftor myc* 

 ken nytta af at tvatta tinningar, ryggraden, 

 bander och under fotterne med nagot retande 

 fpirituoft medel. 



Aldrig behofver man tappa mycket blod 

 af, pa en gang, och i allmanhct fkola aderllt- 

 ningar med mycken forilktighet harvid brukas. 



Vid varma bads nyttjande, mafte man val 

 akta fig for forkylning, om ej Milet dar det 

 anftalles, ar val fritt fr^n kjold. 



Tobakens dofvande egenfkap, gjor Tobaks- 

 Cliftiren mifsrSnkre* (Se Beytrag zu den Er- 

 langifthen gelvhrten Anmdrkiingen> XIII yacht* 

 31 Mar z 



Auftors refonnement om orfaken til doden 

 hos drunknade torde val mycket kunna mot- 

 fagas. At phlogiftifka luftens verkan pa ner- 

 verne fkulle fororfaka deras hafciga dod kan fy- 

 nas fannolikt^ men. da man vet, at atflcillige 

 mennifkor flera timar, ja, fom nagre berStta 

 flera dagar, kunna v ark under vattnet, och li- 

 kafult blifvit vid lif, fa*tyckes denna mening 

 nog forfvagas. Orfaken hvarfore defla kun- 

 nat lefva under vattnet, har vsil varit at fora- 

 men ovale varir oppet ; men philogiftiflca luf- 

 tens averkan pa nerverne i lungaa vore dock 

 2 altid 



