vara aldeles borta, fortfar dock lifvet och defs 

 verkfamhet annu mgot, fa at man ej bor tvifla 

 pa en drunknads* vederfaende , i anfeende til 

 lifs-organernes kraft ac ater borja fin rorelfe, 

 forr an verkelige tecken gifva tilkjanna , at 

 kroppen antagit rota, och lifvet faledes ar al- 

 deles borta, famt det motftand uphafvit, fom 

 lifskrafrerne gjort mot de phyfifke, pa krop- 

 pen verkande, oriaker. Men hum den phlo- 

 giftifke luften verkar pa nerverne, och genom 

 hvilka nerv-grenar denna onda verkan med- 

 delar fig at de ofrige , det tiltror Auftor fig 

 ej at faga; men val lluter ban af de onaturlige 

 fymptomernas foljd, at nerverne forrr. och ome- 

 delbarligen daraf angj*ipas; ty de drunknade 

 kunna lange vara berofvade kanfla och varma, 

 faft nagon rorelfe i hjertat och blodet annu 

 kan fortfara, fom fes daraf at det annu da" 

 kan vara mojeligit at ater upiifva dem. Pul- 

 fation mlfle hos defla forolyckade aldeles up- 

 hora, och utom manga ftore forandringar i 

 Jungan, mafte fakerligen fke en Itor oordning 

 i blodets omlopp, utaf de manga forenade or- 

 fakers verkningar. Dock mafte til fifta ogon- 

 blicket fonfara nagon rorelfe i blodet, ehuru 

 ganika trog och omarkelig; ty det kan omo- 

 jeligen en ftund vara aldeles ftockat, utan at 

 helt och hallit forlora all formaga at vidare 

 kunna komma i rorelfe. Saledes made intet 

 vatfkornes flockning, utan fnarare den mer 

 och mer tiltagande fvagheten i nerverne och 



lifs- 



