m ). 



de jag vaT minft formoda , at en fadan /kulle 

 vaga fig at mig fjelf, famt tilbjuda mig fin 

 tjenft och fin fkickelighet derutinnan, at vilja 

 aterftalla mig min forlorade h6rfel; men fadant 

 ar dock verkeligen handt: ty i gar kommo 

 2:ne karlar til mig, af hvilka den ene flculle 

 vara en ktok Finne^ den andre en Borgare bar 

 i Staden> och denne fenare var den forres In- 

 troduteur och Panegyrift (**). 



Som jag ej kunde veta hvad hans begaran 

 var, tog jag honom hofligt emot; och i fanning 

 anlag jag honom for en man, fom ville utbjuda 

 ved til falu; men da hans beledfagare berom- 

 dc honom fafom Lakare, den der agde en oge- 

 men fkickelighet, hade gjordt flora curer, men 

 var dock ingen Tr oilman man en god Chri- 

 ften, blef jag fa forvanad, at jag knapt vifte 

 hvar jag var. 



Nagon otalighet borjade jag kanna hos 

 mig; men repade mig ftraxt nied forefats, at 

 pa en kort flund fkamta med denne min ex 

 rujiico medico. 



Tit. foreflalle fig, en ofver alt och alia mat- 

 ton fmutfig finfk-Bonde eller fiflcare, med den 

 fatalafle Phyfionomie (***), famt paltiga och 



fon- 



ienare halfan ar det fornamfta; fa kunde mycket 



ondt afb6jas, manga lif fpam, fom i fortici utflac- 



kas, landet til en obotelig fkada. 

 *} Tvifvels man icke forgafves; ty vinften lar (ko- 



lot dclas pS krogen. 



***) Foidomdags valjde man garno den til fin La- 



koie, lorn iag djup, mork och inyftifk ut; med et 



