B > 148 ( B 



rik man (var en Kopman, fom, fran de fkic- 

 keligafte Doftorer, foil pa denne elandige kac- 

 len, och trodde helt vift, at en finfk Bonde 

 hade mera infigt i Medicinen, an alle Do&o- 

 rer) ifran Podagra, och derfore vil han gifva 

 mig nya klader, da jag ock flcal fkaffa nvg en 

 varja. Det ar icke la tokugt tankt ; ty nu 

 kan ingen mannifka inbilla fig, at under len 

 fi gammal och forfliten peruk, (a mycket for- 

 ftand ligger forborgat: en pung-peruk och en 

 varja; ja, det ar helt annat (*) men hvar 

 bar Ni lirdt Er Vetenikap? Alia Vetenfka- 

 per komma ifran Gud. SI har Ni da lardt 

 Medicinen genom infpiration? Hvad fager 

 Herr Magiftern? jag forftar honom icke; jag 

 lafer inga bocker. Jag fortalte mig, och 

 kom icke ihag, at Ni endaft forftar Finika 

 och Svenfka ; En man, fom mera har lardt an 

 hela Collegium Medicum larer ock icke behof- 

 >va at lafa i nagon bok; jag ville endaft fraga: 

 Om Ni lardt Er Veteofkap af var Herre ome- 

 delbart? Ja, det har jag. Skrifver Ni 

 ock Recepter? Nej, jag gor icke fom Do- 

 ftorerne, de ikrifva pa en fedel, den man bar 



til 



vares vaiiliiio jargon, ot fknfFa (ig Credit, da de 

 likval pa alt uptankeligt fatt fkinna den fattiga, 

 och uttaga til fifta (karfven.. 



(*) De tider Lira val aldrig komma, da en pung-pe- 

 ruk, varja ocb gran;ia klader, kunna, hos foniiif- 

 tigt folk, omfkapa en Bonde eller nagon annan.til 

 Lakare. eburu otta kladerna annars kumia bedraga v 



