S3 ) -158 ( 



fedan utflaget var ofverftandit, af den ofvan- 

 namnde Lefverfjukan. 



Herr Archiatern och Riddaren BJECK, fom 

 vid flera tilfallcn hos de fjuka biftadt mig med 

 fine niogna rid., behagade afven vid denna 

 handeJfe vara tilflades. Han tviflade vSl til 

 nagon del, at detta utflag kunde vara Koppor, 

 emcdan det fatt fig endaft pa de 2:ne anforde 

 fallen j men ingen ting torde blifvit mera 6f- 

 vertygande, an om tilfalle gifvits, at genaft 

 med det vahr, fom fiinns uti defTa puftulce, 

 ympa nagon, fom ej tilforne haft Koppor, 

 hvilket tilfSlle 6r denna gang helt och hallit 

 felade, afvenfom, at, efter min onfkan, mcdelil 

 likets opnande , bl;fva forvifTad, om ftenar fun- 

 nits i gallblafan, efter Gulfoten var periodifk, 

 famt i hvad grad Lefren varit flcadad, emedan 

 oofvervinneliga fordo mar lago mig i vSgen. 



At "detta utflag varit nktige Vahr-koppor, 

 tyckas SyKiptomarne, fjukdomens lopp och en 

 formodad fmitta af Son Sonen gifva vid han- 

 den; men jag har dock velat kalla det tvety* 

 digt > intil defs flera handelfer, hvilka jag for 

 min del icke kunnat finna, beflyrka mojeiig- 

 heten af et Kopp -utflag endaft pa fadane ftal- 

 len: Det torde for ofrigt vara foga troligt, 

 at detta utflag horrort af eller haft nagon ge- 

 menikap med Lefrens hardhet. 



Uti L'Efprit des ffiury&nx, ^fuil 1781. p. 

 har Mr, DKSAIVK latit mf6ra jjr&jparation 



