O 5 *73 ( O 



utan foil omkull och fparkade med fotterruu 

 Tog hon hennc i ena handen , klcf hon med 

 fdtterna up at vaggarna, kraffade med hinder- 

 na, bredde ut fingrarna och darrade; med ct 

 ord, hon bar % at fom en, den der aldeles 

 var ifrln forftandet, 6goncn voro ftarre; hon 

 kunde ej fe, och blinkande ej med 6gonlacken> 

 da man veftade for ogonen med et klade eller 

 nagot annat; hon tycktes ock vara nagot ftyf 

 i lederna. Emot fin vilja och vana, fl^pte 

 hon urin fom oftaft pi galfvet. 



Modren berattade, at hon for nagon pa 

 garden begangen oartighet gifvit henne ris> 

 hvarefter hon blifvit fadan. Pa rilfrlgan, om 

 hon nagon gang tilforne pa dylikt fStt agat 

 henne, och om barnets affecler kunde vara il- 

 fka? fvarade hon: at det forra da och da 

 ikedt; men at flickan aldrig burit fig fa at, 

 fom nu Pa barnet fyntes eljeft ingen akom- 

 ma; underlifvet var endaft nagot ftort, hvilket 

 gaf anledning at formoda mafkar: hon hade 

 haft jamt oppet lif och ifven den dagen til- 

 rSckeligen : armen hdll hon ej {a linge flilla, 

 at man kunde fa nagon reda pa pulfen. 



Efter manga frlgor och fluteligen om hon 

 Stit nagot otjenligt? fvarade modren: at de 

 andre ba^nen, fom med henne varit pi Kyrko- 

 garden, hvilken lag nara intil hufet^ berattar, 

 det hon Stit nagra grona blad, hvaraf likval 

 ingen af dem, utom henne, tagit nagot til life 

 hvarfore ock de andre barnen vorg frifke. 



