) ao 4 ( 8 



iker, om icke til detta Sndamai (2)? Forflfo- 

 der/kor hafva altid fvarare forlofsningar, ait 

 de, fom en eller flere ganger forut fodt (3); 

 och ju aldre de forftfodande aro, dcfto befvar- 

 ligare pl%ar och forlofsningen for dem blif- 

 va, eir.edan brafkerna aro hardare och banden 

 flyfvare, fa at de ej tillata den nodiga expan- 

 lionen (4). Ifran 7'dc och :de manaden at 

 groileffen diilenderas Backenbenen fmaningotn 

 och deraf fororiakas hos hafvande qvinnor en 

 vacklande gang och fmartn{amma kanningar 

 omkring Isbenen och landerna, hvarifran de 

 forlofsningar, foni icke |ro den forfta, gemen- 

 ligen finnas befnade (5)^ 



vi 



(a) Dock ej bos 



(3) Otta obferveras vederfpelet, och aldrig finnes et 

 yal formerndt och behorigen (tort hacken mera up- 

 pehalla et vanli^t barnhufvud vid den forfta, an 

 de foljande f(Srlofsningar; tpen val dc mjuka de- 

 larne, fom bora uttagnas och tillata det med mera 

 fvarighet forfta gangen, an de foljande; hvarjemte 

 Forftfoderilcors otalighet dfta gor arbetet langfamt 

 och fvart f 



(4^) Har gallev et famma, fom nyfs ar fagt, fa myc- 

 ket mer, fom de mjuka delaine aro ftyfyare hos 

 en gammal, an en ung. 



(5) Hvad den vacklawde gatigen angar , f5 harledes 

 den val rimmeligare if run forlorad vanlig jemnvigt 

 i kroppen de fifta manader af grofTeflen, genom 

 bukens utfpanning och tyngd af den inneflutna 



bordan ; och fom defsutom foflrets naturliga lage 

 ar mera uti nagondera fidan om columna vertebra- 

 lis, fo blifva newer, adror och mulklar, pa den 



