m > 



Vidare bevife^ (. 4.) Backenets utvidg- 

 ning af den anfenliga forandring, fom forftfd- 

 derikor plaga undergo", i det de> efter forfla 

 forlofsningen, forlora den kroppens behageliga 

 fmalhet, fom de hade fore grorTeflen, och det 

 deraf, at de blifvit vidare omkring Backenet; 

 ty de brafkaktige och ligameritofe delarne> 

 fom en gang med nagot ftorre vaW blifvit ut- 

 ftiikte, Itcrtaga naftan aldrig fin forra beikaf- 

 fenhet (6). 



Vid fvara (. 5.) och onaturltga forlofs^ 

 ningar fker Backenbenens atflciljande mera 

 valdfamt, fa at ock foftrets hufvud, under lif- 

 modrens itererade fammandragningar bander 

 fonder braikerna, och det ibland med nagot 

 brakande. Sadane hSndelier aberopas (, 6.) 



fidan mera-tryckta, bvaraf afven ofakerhet och vack- 

 lande i gangen kunna upkomma. 

 (6) Jag bar alrid inbillat mig, at om qvinnof fynts 

 nagot tjockare efter forfta forlofsningen, liar det 

 barrurt deraf, at icke buken, efter den anfenliga ut- 

 fpa'nningen under grolfeffen, Srertagit fin forra li- 

 rehhct; eller ock ot qvinnan blifvic fetore. Likval 

 vore jag icke oviUii.r at antaga Hr. LODERS mening, 

 dera'ft jag icke tviflade om mojeligheten at gora 

 och bevifo denna obfervation; jemte det jag fanno. 

 likare formodar, fit Skaparen baldre danat Backe- 

 nets forfta vidd tilra'ckelig , an latit det nnkomma 

 pa en fkickelighet nt utvidcas, fom medforer at- 

 fkillige olSgenbeter. Icke matte inrattningen vnra 

 iadon, pa *det qvinrrorna "(kulle bofva den of Hr. L. 

 omtaltc kroppens Lehageliga ftnalLet ifiedan (It art 

 .flickur ? 



