gjer deres Legeme forholdsvrs let, og de mangle fremfor 

 Alt det Middel, hvorved de skulle virke paa Luften og arbeide 

 sig frem i denne, nemlig Svingfjerene. Selve Vingerne ere 

 ofte hos Fugleungerne (f. Ex. hos ./Ellingerue) , forbausende 

 smaae i Sammenligning med, hvad de senere ville blive; de 

 bruges endnu ikke en rum Tid og kunne derfor uden Skade 

 blive tilbage i deres Udvikling. Vi kunne derfor ogsaa ret vel 

 taenke os denne Tilstand vare ved og taenke os Fugle, 

 som i denne Henseende ikke svang sig op over Kyllingens 

 eller Gaeslingens Standpunkt. Men det er sjeldent, at 

 Naturen undertrykker en Evne eller haemmer et Organ, 

 uden til Gjengjaeld at udvikle en anden Evne eller et andet 

 Organ i deslo hoiere Grad; ja man kan vel endogsaa 

 sige, at det altid er en saadan Evnes eller Redskabs een- 

 sidige Udvikling, der bar bragt Naturen ud af Ligevaegten 

 og tvunget den til at lade andre Organer og Evner svinde 

 ind til det mindst mulige eller maaskee endog forsvinde 

 aldeles. Hvalen bar faaet en Udvikling af Halen og denne 

 en Betydning som Bevaegelsesredskab, som dec ikke bar 

 hos noget andet Pattedyr; men til Gjengjsld ere Bag- 

 lemmerne forsvundne ogForlemmerne naesten svundne ind til 

 det mindst mulige. Fregatfuglen bar opnaaet en ubyre Ld- 

 vikling af sine Forlemmer; til Gjeugjaeld ere dens F0dder 

 overordenlig smaae. I Strudsen vil De laere at kjende iMod- 

 stykket hertil. Hvad det er for Evner, der udvikles hos 

 Fuglene til Gjengjaeld for den table Flyveevne, er det 

 netop, sorn jeg i disse Timer skulde sage at vise Dem. 

 De vil gjore den Erfaring, at det ikke er mange Fugle, 

 som savne Flyveevnen, og at det altid er Fugle af en an- 

 selig, tildeels af en kaempemaessig Storrelse; at det deels 

 er Fugle, som beboe store udstrakte Orkener og Stepper, 

 deels Beboere af isolerede 0er og Skjyer; at de allerfleste 



1" 



