20 



Gange mellem Graestuerne paa' Falklands-0erne. Ogsaa 

 hen over Isen og Sneen rutsche de saa raskt paa Bugen 

 ved Hjaelp af Fadder og Luffer, at man ikke er i Stand 

 til at indhente dem. De skildres som dumme og god- 

 modige , saa at de flokke sig om Baadene og uden Mod- 

 stand lade sig ihjelslaae med Stokke; men de saette sig 

 ogsaa ofte tappert til Modvaerge og bide Folk i Benene, 

 saa at der kommer Blod. De faeldes let til Jorden med 

 et Slag paa Hovedet, men blive i Regelen kun bedevede 

 deraf, saa at hvis man ikke passer paa, kan det gjorte 

 Bytte let undflye alligevel. Forster fortaeller ganske 

 morsomt, hvorledes ban traf dem paa Statenland sovende 

 saa haardt, at man kunde mile dem omkring og maatte 

 ryste dem dygtigt, inden de vaagnede. Endelig stod 

 hele Flokken op, men da de saae sig omringede, toge de 

 Mod til sig, kastede sig heftigt over os og beed os i Klae- 

 derne og Benene. Efter at have efterladt en Deel som 

 dede paa Valdpladsen, forfulgte vi de avrige, men plud- 

 selig stode de Dede op igjen og marscherede nok saa 

 gravitetisk afsted. Ross fortaeller, at Kongepengvinen er 

 saa seiglivet, at man maatte tage sin Tilflugt til Blaasyre 

 for at draebe den. Om den ved Syd-Amerikas Vestkyst 

 almindelige Pengvin beretter Tschudi, at den uden 

 Yanskelighed kan taemmes og da felger sin Herre som en 

 Hund. Atter komme vi til at taenke paa Saelerne , med 

 hvilke netop det samme er Tilfaeldet. Paa Fiskeri be- 

 give de sig tidlig om Morgenen og om Eftermiddagen , 

 men de tilbringe st0rste Delen afDagen, navnlig Middags- 

 tiden, paa Land; ved deres Tilbagekomst sarnies de paa 

 Strandbredden og skryde omkaps en lille Stund; saa gaae 

 de hver til sit, til deres Iluler og Smuthuller i Tussak- 

 skovene. Er det en sjelden Gang en smuk Aften paa 



