39 



som jeg i Januar 1858 endnu fandt blomstende paa fri 

 Mark udenfor Kjobenhavn, havde de fleste en stor Ud- 

 bredningskreds. 



Planterne formere sig dels ved Fre, dels ved Knop- 

 per, der under gunstige Betingelser naesten kunne frem- 

 komme paa enhver Del af Planten; nogle formere sig 

 udelukkende paa f0rste Maade, andre paa begge Maader, 

 alter andre fortrinsvis paa sidste Maade, idetmindste i 

 visse Tidsrum eller i Lande, hvor Freene ikke kunne 

 komme til Modenhed. Mange Planter med fleeraarig, 

 horizontal Rodstok voxe aarlig et kortere eller laengere 

 Stykke hen under Jorden, og fra den yderste Ende sen- 

 des da hvert Foraar en Stengel iveiret med Blade og 

 Blomster, som altsaa stadig skifte Plads, og efter en 

 Raekke Aars Forl0b kan Planten vsre vandret et godt 

 Stykke frem; men den tilbagelagte Vei kan dog kun maa- 

 les ved Hanefjed, og kan ikke bevirke nogen egentlig 

 Plantevandring, som kun finder Sted derved, at de oven- 

 naevnte lasrevne Dele af Planten blive farte langere bort. 

 De Midler, som befordre denne Vandring, ere mang- 

 foldige; saaledes Havets Str0mninger, som fere Frugterne 

 fra den ene Kyst til den anden; Floderae, som f0re Freene 

 fra Bjergene til dybere liggende Egne; Vinden, som isaer 

 bidrager til at udbrede saadanne Planter, hvis Fr0 eller 

 Frugter ere forsynede med Vinger eller med haar- og 

 fjeragtig Beklaedning; plantesdende Dyr, navnlig Fugle, 

 ved hvis Vandringer de ufordeiede Fr0 ofte kunne f0res 

 langt omkring; endelig Mennesket, som i h0ieste Grad, 

 bevidst og ubevidst, paa mange Maader bevirker For- 

 andringer i et Lands Flora. 



Yi ville nu naermere gjennemgaae disse forskjellige 

 \ 7 andringsmaader. S0reisen kunne kun de Planter taale, 



