68 



forsvinde for lagttagerens Blik. Skyen vil altsaa oploses, 

 ferend den naaer Jordoverfladen. Imidlertid er det det 

 sjaeldneste Tilfaelde, at Atmosph&ren, som her blev forudsat, 

 befmder sig i Ro; de herskende Vinde baere Skyerne 

 med st0rre eller mindre Hastighed frem i horizontal Rei- 

 ning, og standse saaledes betydeligt deres Tendents til at 

 synke, medens den snart svagere, snart kraftigere opstigende 

 Luftstrem f0rer Skymassen med sig til Atmosphaerens h0iere 

 Egne, ligesom vi see Dampen hvirvle i Veiret over et 

 kogende Kar. Naar Solen om Formiddagen bar naaet en 

 vis H0ide , og de nedre Luftlag ved Udstraaling fra den 

 solbeskinnede Jord ere blevne opvarmede, begynder nemlig 

 en opstigende Luftstr0m at vise sig, der tiltager i Kraft, 

 indtil Dagens Varme bar naaet sit H0idepunkt. Den op- 

 gaaende Str0m f0rer Dampene med sig i Veiret; ankomne 

 til de h0iere og koldere Luftlag fortaettes de, og Sky- 

 grupper vise sig paa Formiddagshimlen, medens Morgenen 

 var skyfri. Saalsenge den opstigende Luftstr0m vinder i 

 Kraft, fjerne Skyerne sig stadigt mere og mere fra Jorden, 

 men efterhaanden som den aftager henimod Solnedgang, 

 dale Skyerne langsomt ned, og idet de opleses ved at 

 komme i Ber0ring med de lavere og varmere Luftegne, 

 bliver Aftenhimlen klar ligesom Morgenen. Ikke enhver 

 Aarstid er lige gunstig for lagttagelsen af den her omtalte 

 Udviklingsgang ; om Sommeren vil man hyppigst finde Leilig - 

 bed til at overbevise sig om dens Tilvaerelse. Den opstigende 

 dampsvangre Luftstr0ms Betydning for Skydannelsen frem- 

 traeder vel her saa i0inefaldende , at der naeppe beh0ves 

 at gj0res oprnaerksom derpaa; Skyen er her et Produkt 

 af ulige opvarmede Luftmassers gjensidige Indvirkning. 



Efter saaledes at have godtgjort, at Skyernes Svaeven, 

 langtfra at staae i Strid med Tyngdeloven, fuldkomment 



