74 



skaber, at Atmosphaeren indeholder en overordentlig ringe 

 Dampmaengde ; med Undtagelse af nogle faa Uger i Aarets 

 L0b bemaerker Malcholm*) er Himlen i disse be- 

 gunstigede Egne klar og uden Skyer, ja Luften er saa 

 reen og t0r, at selv det blankest polerede Metal kan 

 udsaettes for dens Paavirkning uden at tabe sin Glands. 

 Ogsaa Tibets H0isletter, der kun ere udsatte for de t0rre, 

 over Asiens Fastland blaesende, nordlige Yinde, idet 

 Himmalayas Kaemperyg ikke tilsteder Sydens fugtige Luft- 

 str0mme Adgang, ere bekjendte for deres Himmels evige 

 Klarhed"**). Det vilde ikke vaere vanskeligt at fremhaeve 

 flere for Skydannelsen ugunstige Egne; vi troe imidlertid 

 i det Foregaaende at have meddelt tilstraekkeligt til n33rmere 

 at oplyse den tidligere opstillede Paastand angaaende 

 Skyernes geographiske Udbredelse. 



Efter denne mere almindelige Betragtning af Skyernes 

 Natur, ville vi nu gaae over til en naermere Unders0gelse 

 af de enkelte Skyformer. Det kan jo vistnok ikke vaere 

 undgaaet den, der bar offret Himlens Udseende selv den 

 flygtigste Betragtning, at Skyerne vise sig under mangfoldige, 

 vexlende Skikkelser og fremtraede under en Raekke af 

 Former, som gj0r det vanskeligt at skaffe sig Hvilepunkter, 

 naar man seger at gruppere dem. Dette er imidlertid 

 lykkedes Englaenderen Howard***), som har den Fortjeneste 

 f0rst at have indf0rt en bestemt Terminologie , der ogsaa 

 har vundet Borgerret overall. Han ad^Jtiller 3 vaesentlig for- 

 skjellige Grundformer, som man kan betegne med Navnene : 

 Fjersky (cirrus), Klodesky (cumulus) og Slentesky 

 (stratus), mellem hvilke han atter.indskyder flere Overgangsled. 



*) History of Persia (1815) II, p. 507. 

 **) Humboldt, Ansichten d. Natur (1849) I, p. 124. 

 w ) Climate of London II, p. 329 (1820). 



