86 



Betragtmng af de Kraefter, der r0re sig i Tordenskyen, 

 kunde del muligen vaere ret passende, at meddele nogle 

 Bemaerkninger med Hensyn til dens H0ide og Bevregelse. 

 For ingen anden Skyform er vistnok Afstanden fra Jord- 

 overfladen saa forskjellig, som for derme. I Bjergegne seer 

 den Reisende ofte Tordenveiret rase dybt under sig, medens 

 ban selv vandrer i det klare Solskin. Skjendt 34000' 

 vel turde ansees for Tordenskyens Middelhoide, naermer 

 den sig undertiden Jordoverfladen paa 1000' og mindre, 

 medens den paa den anden Side i Fjeldegne formaaer at 

 haave sig til langt betydeligere Afstande fra Havets Niveau. 

 I Alperne bar Saussure truffet den over sig paa en Heide 

 af 10,500', ja Bouguer fortseller endogsaa, at ban under 

 sin Reise i Anderne fra den ved Quito beliggende Vulkan- 

 kolos Pichincha paa en Heide af 14,600' bar seet Torden- 

 veiret svffive ben over sig. I Sletten angiver man maaskee 

 lettest Tordenskyens Afstand fra Jordoverfladen, ved at 

 maale den H0idevinkel under hvilken Lynet viser sig, og 

 tffille det Antal Sekunder, der for!0ber, indtil Skraldet 

 h0res. Om Tordenveirets Bevaegelse ville vi kun bemaerke, 

 at den i Reglen er temmelig hurtig, og undertiden, vaesent- 

 ligst maaskee paa Grund af de ledsagende haeftige Storm- 

 byger, stiger til en Hastighed af 20 Mile og mere i 

 Timen, hvorved det i0vrigt vel maa udhaeves, at saavel 

 Bev33gelsens Hurtighed som dens Retning ere meget 

 vanskelige at bestemme , hvorfor man nappe t0r skjaenke 

 Angivelserne synderlig Tiltro. Den eiendommelige Uro 

 mellem Skymasserne, der navnlig viser sig under Veirets 

 Udvikling, turde maaskee have en saeregen Grund, som 

 vi i det F01gende ville komme til at ber0re. 



Vi have saaledes betragtet Tordenskyens Tilbliven 

 og Udvikling, dens Form, Fane og Forhold til Veirliget, 



