89 



ladning Lynet blinker og Tordenen ruller. Lden Tvivl 

 svare disse Phaenomener ganske til, hvad vi iagttage, naar 

 vi experimentere med Electricermaskinen, men de pre 

 dog vistnok paa den anden Side i deres hele Fremtraeden 

 saa forskjellige fra Gnisten og den svage, knittrende Lyd, 

 som ledsager denne, at vi maa offre dem en noget neiere 

 Betragtning. Lynet viser sig hovedsageligt under 2 Former, 

 idet det snart, og utvivlsomt hyppigst, som et radligt 

 Glimt oplyser de m0rke Skygrupper, snart i Skikkelse af 

 en blaendende hvid, oventil i Zikzak 10bende Straale, skyder 

 over Himlen eller farer nedad mod Jordoverfladen. I 

 sidste Tilfaelde finder Nedslag Sted, hvis farlige Virkninger 

 ere noksom bekjendte og frygtede. Efter al Sandsynlighed 

 er det Lynets Frembrud, som Tordenen skylder sin Til- 

 bliven. Naar Afstanden ikke er for stor til, at Torden- 

 skraldet kan heres, saa ledsager dels Buldren altid Lyn- 

 glimtet med kortere eller leengere Mellemrum, og skjendt 

 nu heraf vistnok ikke med Bestemthed tor sluttes, at det 

 er fremkaldt derved, saa turde det uden Tvivl have 

 sine Vanskeligheder, at gjere den modsatte Anskuelse ri- 

 melig. Det, som det ved Tordenen vaesentligt kommer 

 an paa at forklare, er dens eiendommelige, rullende Lyd. 

 jEldre Physikere udledede denne hovedsageligt af et mang- 

 foldigt gjentaget Echo modGjenstande paa JordensOverflade, 

 og st0ttede deres Paastand paa den Kjendsgjerning, at 

 Tordenen heres langt haeftigere i Bjergegne end i Sletten ; 

 men paa det aabne Hav iagttager jo Semanden ofte 

 Tordenens drenende Rullen, og dog er her ingen jordiske 

 Hindringer, som formaae at kaste Lyden tilbage. Langt virk- 

 sommere synes Lydens Tilbagekastning fra Skyerne selv, og 

 Undersegelser, som ere anstillede af det franske Academi, 

 have viist, at Drenet af en Kanon, hert paa en Afstand af et 



