91 



dannelsen. Dette Phaenomen iagttages hos os maaskee 

 hyppigst i Foraarstiden , naar Vinterens og Sommerens 

 forskjellige Varmeforhold under pludselige Omvexlinger 

 kaempe med hinanden'om llerredemmet, og ulige hyppigst 

 om Dagen. Den lavtsvaevende , redliggraa , i sine Rande 

 eiendommeligt fryndsede Hagelsky, der gjerne viser sig 

 paa Himlen under eller umiddelbart f0r en Tordenbyge, 

 bedaekker ofte store Straekninger med sine liskugler, der 

 deels ved deres Maengde, deels ved den Hastighed, hvor- 

 med de falde, ikke sjeldent foraarsage betydelige 0de- 

 laeggelser, skjendt Hagelveiret i Reglen kun varer nogle 

 faa Minutter. Haglene vise ofte concentriske Lag, og 

 opnaae undertiden en Tyngde af nogle og tyve Lod. 

 Hagelskyens umiskjendelige Forbindelse med Tordenveiret 

 liar alt for laengere Tid siden givet Physikerne et Vink om 

 dens Natur, og ladet dem sege at forklare dens Phaenomen 

 ved Electricitetens Hjaelp. Meget beremt er i saa Hen- 

 seende den af Alex. Volta opstillede Theori. Han antager 

 2 over hinanden svaevende, med modsatte Electriciteter 

 ladede Skylag. Idet Solstraalerne traeffe Overfladen af 

 det averste, vil der, navnlig naar den haiere Luft er meget 

 ter, foregaae en rask Fordampning, hvis Resultat vil vaere 

 en betydelig Kuldeudvikling, der forvandler de sig dannende 

 Regndraaber til lis. Ladede med Skyens Electricitet fare 

 de smaa liskugler ned i det lavere Skylag, hvis Dampe, 

 ved at slaae sig paa dem, forege deres Masse; efter at 

 have antaget Skyens Electricitet stedes de nu alter op i 

 den hoiere og saaledes fremdeles, indtil deres Sterrelse 

 har naaet et Maximum og de falde til Jorden*). I den 



*) Om Hageldannelsen kan saramenlignes nogle Bemaerkninger i dette 

 Tidsskrifts 4de Bind, S. 289. (Red. Anm.) 



