98 



Naar to forbundne Kugler, hvilende paa et Billard, 

 samtidig stedes hver med sin Queue og hver i sin Ret- 

 ning, vil den Bevaegelse, som meddeles begge Kuglerne 

 ved de to Sted, i Almindelighed blive en ganske anden 

 end den, som hver Kugle for sig vilde komme i, naar den 

 var uden Forbindelse med den anden Kugle. Deres For- 

 bindelse vil nemlig hindre den ene Kugle i at bevaege sig 

 som den vilde, naar den var fri. Vare de saaledes for- 

 bundne ved en Snor, saa vilde de to Stod, der sogte at 

 gjere Afstanden imellem Kuglerne sterre end Snorens 

 Laengde, ikke kunne komme til at udove den samme Virk- 

 ning, som paa to Me af hinanden uafhaengige Kugler; 

 derimod vilde saadanne St0d foruden den Virkning, de 

 i0vrigt frembringe, ogsaa foraarsage en Stramning af 

 Snoren. Det felger da heraf, at kun en Deel af de 

 stodende Kraefter blive anvendte til at fremkalde den Be- 

 vaagelse, som virkelig indtraeder, medens en anden Deel. 

 som ikke faaer Lov til at frembringe nogen Bevaegelse, 

 hvorefter den dog altid straeber, siges at gaae tabt, 

 og kaldes den tabte Kraft. Dermed menes imidlertid 

 ikke, at den er virkningslas , thi Virkningen spores jo i 

 Snorens Stramning; men med Hensyn til bevaegende Virk- 

 ning er den tabt. Udtrykket finder sin Forklaring deraf, 

 at Sp0rgsmaalet om Kraefters Virkning paa flere forbundne 

 Punkter eller Legemer er reist i Dynamikken ellerBe- 

 vaegelseslaeren, for at afgj0re, hvilken Bevaegelse der 

 under saadanne Omstaendigheder opstaaer. 



Naar de st0dende Kraefter, paa Grund af deres Be- 

 straebelse for at fjerne Kuglerne fra hinanden mere end 

 den forbindende Snor vil tillade, fremkalde en Stramning 

 af Snoren, saa maa den Deel af dem, som virker paa 

 denne Maade, traekke Snoren til modsatte Sider; thi ellers 



