101 



Man vil ogsaa nu kunne gaae over til en rigtigere 

 Opfattelse af d'Alemberts Princip, stettet til den sidste 

 Bemaerkning. Et materielt Legeme taenkes altid bestaaende 

 af, hvad man med et mindre heldigt Navn kalder materi- 

 elle Punkter. Det er ikke heldigt, fordi man med Be- 

 grebet Punkt forbinder Forestillingen om Mangel paa 

 Udstraekning i Rummet og ved Materie netop forstaaer 

 noget Rumopfyldende. Maaskee er det rigtigere at tale 

 om materielle Partikler. Men man benaevne disse 

 Dele som man vil, vist er det, at et materielt Legeme 

 kan undergaae en Deling, hvis Graendser vi ikke kjende; 

 enhver nok saa lille Deel af et materielt Legeme besidder 

 endnu alle Materiens Egenskaber. Paa saadanne Partikler 

 virke ogsaa Kraefterne. Saaledes virker Tyngdekraften 

 paa enhver nok saa lille Deel af ethvert Legeme, man 

 siger, at den virker paa ethvert Punkt af Legemet. Det 

 samme gjaelder om andre Naturkraefter , naar ievrigt de 

 nedvendige Betingelser for Kraefternes Virksomhed ere 

 tilstede. I det ovenfor opstillede Exempel virker Stedet 

 egentlig kun paa den Deel af Kuglen, bvormed Queuen 

 kommer i Berering. D'Alemberts Princip kommer derfor 

 ogsaa til Anvendelse, naar Talen er f. Ex. om en enkelt 

 Kugles St0d med Queuen. Egentlig skulde jo kun de 

 paavirkede Partikler komme i Bevaegelse ved Stedet, men 

 Kugledelenes faste Forbindelse tvinger dem alle til at folge 

 med; og derved bliver strax Bevaegelseh anderledes, end 

 om kun de paavirkede Partikler kunde bevaege sig uhin- 

 drede af de andre. Der opstaaer atter her positive og 

 negative Krafttab, om hvilke d'Alemberts Princip gjaelder. 

 Derfor vil man ogsaa altid iagttage, at den sterre Kuirlo 

 kommer i langsommere Bevsegelse ved det samme Stfld 

 end den mindre; thi Kraften, der anvendes, maa i det 





