103 



vaegelsen, som da bliver langsommere, end t>m disse Mod- 

 stande ikke vare. Fremdeles ere Modstandene bestandigt 

 virkende under hele Bevaegelsen og de vilde derforbringe 

 Vognen til at standse, naar ikke Hestene vedbleve at 

 traekke. Deres Traekkekraft vil altsaa, efterat 

 Bevaegelsen er begyndt, alene behaves til atover- 

 vinde Hindringerne for Bevaegelsen, thi Bevae- 

 gelsen selv skyldes alene den ved Begyndelsen anvendte 

 Kraft, der bar sat Vognen i Fart. Dog forudsaettes her- 

 ved naturligviis, at man vil lade Vognen bestandig be- 

 standig bevaege sig eensformig, det vil sige med den 

 oprindelig meddeelte Hastighed uforandret. Det er altsaa 

 stedse lettere for Hestene at vedligeholde den 

 een Gang begyndte Bevaegelse med en bestemt 

 Hastighed, end at meddele en stillestaaende 

 Vogn den samme Hastighed, N.oget, enhver erfaren 

 Kudsk veed. Anvende Hestene blot et 0ieblik mindre 

 Kraft, end der behaves for at overvinde Hindringerne imod 

 Bevaegelsen, vil nndvendigviis Farten aftage, ligesom man 

 omvendt, naar Farten skal foreges, maa bringe Hestene 

 til yderligere Kraftanstraengelse ; men dette Tillaeg af Kraft 

 bliver saa godt som udelukkende forbrugt til Hastighedens 

 Foregelse. Efterat Vognen saaledes bar faaet foreget 

 Fart, kraeves der til dennes Vedligeholdelse egentlig ingeu 

 videre Anstraengelse end forhen, uden forsaavidt det er en 

 Anstraengelse for Dyret at saette sig selv i en hurtigere 

 Bevaegelse ; thi ogsaa dertil medgaaer et hidtil uomtalt 

 Krafttab. Sterrelsen af Krafttabet kan ievrigt bestemmes 

 ved at finde den Kraft, der holder Skaglerne spaendte, og 

 anbringer man passende Kraftmaalere (Fjederdynamometre) 

 ved dem, vil man praktisk kunne overbevise sig om, at 



