109 



Maade, men kun saaledes, at Tyngdepunktet er understettet. 

 Da ethvert Legeme kan taenkes deelt i flere Dele, der ved 

 hver for sig at lesrives fra del Hele faae hver sit Tyngde- 

 punkt, medens det tilbageblivende Legemes Tyngdepunkt 

 derved forandrer Plads, saa kan Stillingen af hele Legemets 

 Tyngdepunkt betragtes som afhaengig af Beliggenheden af 

 de enkelte Deles Tyngdepunkt. Saaledes bar etMenneske 

 sit Tyngdepunkt, som ban i alle staaende, siddende eller 

 liggende Stillinger maa have anbragt lodret over den Flade, 

 hvorpaa ban hviler, og indenfor den Begraendsniug deraf, 

 som faaes ved at trsekke rette Linier imellem de yderste 

 understottede Punkter. Et staaende Menneske maa alt- 

 saa have sit Tyngdepunkt lodret over den Firkant, som 

 paa Gulvet dannes af bans Fedder og to rette Linier, 

 den ene imellem bans Haele, den anden imellem bans 

 Taaspidser. Haever nu en saadan Person sin ene Arm, 

 bringes derved Tyngdepunktet i hele bans Legeme heiere 

 op og lidt ud til den 10ftede Arms Side; haeves ogsaa 

 den anden Arm ligesaa meget, bringes Tyngdepunktet 

 atter noget heiere op, og da det nu skulde feres lidt ud 

 til den anden Side, saa kan man taenke sig, at den foretagne 

 Leftning af begge Arme kun bar bragt Tyngdepunktet til 

 at haeve sig paa den lodrette Linie, hvori det oprindeligt 

 befandt sig. Ingen af disse Bevaegelser vil forstyrre 

 Mandens Ligevajgt, Tyngdepunktet vil ikke bringes lodret 

 over noget Punkt udenfor den omtalte Firkant paa Gulvet. 

 Men, hvis ban lefter det ene Been, vil der ufeilbarligt 

 bevirkes et Fald, saafremt ban ikke ved at dreie det 

 0vrige Legeme lidt over til den modsatte Side kunde 

 tilintetgjere Virkningen af Benets Flytning ved ai fere 

 Tyngdepunktet tilbage inden Firkantens Gramdser. 



